Tak G1 o b i g (1. c.) píše pouze, že viděl na sterilisovaných bram¬ 
borech, na něž rozprášil zem a choval je při 58° C, téměř pravidelně rozličné 
veliké, kruhovité, intensivně bílé skvrny. Zhotovil-li barevné preparáty, 
seznal, že složeny jsou z kulatých tělísek třikráte větších než kokky hni- 
sové. Tělíska ta chovala se vůči barvivům jako spory plísní. Vedle ku¬ 
latých tělísek těch pozoroval i jemná, krátká, rozvětvená vlákna, na nichž 
upevněna byla kulatá ona tělíska. Mimo to viděl G1 o b i g na bram¬ 
borech při 58° C vývoj i jiných mikroorganismů, vlivem jejichž vzrůstu 
vklesával mělce, nálevkovitě povrch bramboru. Barvu měly kultury ty 
jasně šedou, neb hnědavou. Na preparátech znamenati bylo vlákna silně 
vinutá, rozličně dlouhá a tlustá, často rozvětvená. Globig označil 
oboje ony mikroorganismy jako „plísně" a, jak uvedeno, teprve Gilbert 
(t c.) shledal, že to byly bezpochyby thermophilní aktinomycety. 
Nehledě k svrchu uvedené poznámce G1 o b i g o v ě, podal vlastně prvý 
podrobný popis thermophilní aktinomycety K § d z i o r (L c.) nazval 
však mikroorganismus, jejž isoloval, nesprávně Cladotrix thermophilní. 
Pravé aktinomycety vůbec byly pod různými jmény popisovány. 
Nejčastěji dáváno jim jméno streptothrix, jež r. 1874 zavedl Cohn M. 
(Viz 4) pro mikroorganismy, vykazující se vlastnostmi, jež převážnou 
většinou platí za známky pro aktinomycety charakteristické. Jménem 
streptothrix označil totiž jmenovaný badatel mikroorganismy jevící se 
jako neobyčejně jemná, jako bacilly tenká vlákénka, jevící pravé roz¬ 
větvení , tvořící často na koncích vláken spory bud jednotlivé neb růžen- 
covitě uspořádané a nemající žádných specifických orgánů fruktifikačních. 
Jméno aktinomyces pochází od H a r z e, který pojmenoval tak pathogenní 
mikroorganismus, jím u hovězího dobytka nalezený (1877), jenž jevil 
zjevně příbuznost s Cohnovou „Streptothrix". 
Roku 1882. Z opí (Viz Gilbert 4 )) označil C ohňů v druh streptothrix 
jménem „Cladothrix", což ovšem nebylo správno, ježto cladotrichy na¬ 
zvány byly mikroorganismy vykazující nepravé větvení. Názvu toho 
přidržel se právě K § d z i o r (1. c.) a ještě dosud užívá ho ve své učebnici 
Mac é. a0 ) 
Později popisovány byly aktinomycety pode jménem Nocardia, na 
počest Nocarda, který popsal mikroba farcin du boeuf. Jméno to 
snažili se uplatnili deToni a Trevisano (1889). Na to zase S a u- 
vageau a Radois navrhli název Oospora (1892) (viz Gilbert 4 )). 
Proti všem těmto pojmenováním vystoupil v roce 1892 G a s p e r i n i, 
a po něm r. 1897 Be rest ně v a 1898 Lachner Sandoval, 
kteří ukázali mimo jiné, že označení streptothrix, jež nejvíce bylo pro akti¬ 
nomycety užíváno, není přípustné, ježto jméno to již r. 1839 dal C o r d a 
jedné z nej vyšších plísní a mimo to bylo totéž jméno navrženo M i g u 1 o u 
pro druh vláknitých nerozvětvujících se, pouzdrem opatřených chlamydo- 
bakterií. 
XXXIII. 
