Mně zdařilo se thermophilní aktinomycety zjistiti v nesterilisovaném 
i „sterilisovaném" bouillcnu obyčejném, i v bouillonu s přídavkem ledku, 
neb močoviny, ve „sterilisované", „pektinové" půdě výživné, připravené 
z mrkve, ve „sterilisované" vatě, v žabích vnitřnostech, v hlenu nosním, 
ve smegmatu, ve hnisu při hnisotoku dásňovém se tvořícím, ve faeces 
lidských i zvířecích, ve vzduchu, vodě a v zemi. 
Čisté kultury vypěstoval jsem dosud z bouillonu, z vaty, z hlenu 
nosního, ze vnitřností žáby, ze prachu laboratorního a ze země. 
Celkem se od sebe mnoho neliší. Až na aktinomyces Spinae v mnohem 
se shodují s různými dosud popsanými rasami aktinomyces thermophilus. 
Aktinomyces Spinae je však naprosto odlišnou všech dosud popsaných 
aktinomycet, takže v ní spatřuji nejen novou species, ale i nový druh 
čeledě Actinomyces. 
O otázce umístění r. Actinomyces v systému Schizomycet, jako 
čeledi, jakož i o rozdělení čeledě té v rody bude ovšem možno definitivně 
rozhodnouti, až bude prostudován podrobně způsob tvorby spor u Actino¬ 
myces. Tímto thematem zabývám se nyní spolu s dvorním radou prof. 
Kruisem. 
Aktinomyces Kruisi. 
V bouillonu obyčejném masopeptonovém i bouillonu s přídavkem 
ledku (1%) neb močoviny, připraveném za použití vltavské vody dle známé 
methody, avšak nesterilisovaném, nebo pouze jednou a to po dvě hodiny 
v páře sterilisovaném, chová-li se při teplotě 60—65° C v thermostatu, 
objevují se někdy již druhého dne u dna nebo po stěnách eprouetek 1—2 
vločkovité, kulovité kolonie, jež v příštích dnech ještě něco rostou, zvět¬ 
šují se. Při tom zůstává ostatní bouiilon úplně čirý. Na povrchu se kolonie 
v žádném případě nevytvořily. Vyšetřují-li se vločky ty, ukazuje se, že 
jsou složeny z velice dlouhých, jemnoučkých, vlnovitě probíhajících a roz¬ 
větvujících se vlákének 0-3—0*8 |x v průměru. Vlákna barví se velice snadno 
anilinovými barvivý. Spor nikdy jsem nepozoroval, ač vyskytování se 
aktinomycety této v bouillonu, po dvě hodiny působení proudící páry 
vydaném, svědčí o tom, že musí tvořiti formy trvalé, vysokou nezdolností 
se vyznačující. 
Na Mdných z pevných prostředí živných , na něž jsem ji přenášel, 
nerostla. 
Upozornění na existenci mikroba tohoto má význam též potud, že 
je příkladem určité relativnosti sterilisace. Bouiilon za užití vltavské vody 
připravený, po dvě hodiny v páře sterilisovaný, ukázal se při mých pozoro¬ 
váních někdy sterilním pro teplotu 36—38° Týž bouiilon však nebyl ste¬ 
rilním pro teploty vyšší, specielně pro teplotu 60—65°. V eprouetkách 
jichž bouiilon zůstal v thermostatu při 38° po dva dny úplně čirým, byly-lí 
přeneseny do thermostatu na 60° vytápěného, vyrostly v některých pří¬ 
padech během dne kolonie aktinomycet těch. 
XXXIII. 
