8 
Při pěstování thermophilních mikrobů dlužno vůbec zvýšenou po¬ 
zornost věnovati této relativnosti sterility výživných prostředí. 
I pokud čistých kultur thermophilních mikrobů se týče, je potřebí 
býti zvláště opatrným, jak jsem se již opětovaně přesvědčil během řady 
let, po kterouž se pozoruhodnými těmi mikroorganismy zabývám. Pří¬ 
prava spolehlivých výživných prostředí pro thermophilní mikroby vyžaduje 
sterilisace při 130°, aspoň J>o dobu 10 minut. Jinak může se přihoditi, 
že vyrostou v kultuře, vedle vočkovaných mikrobů i jiné. Okolnost tato 
může věsti a již vedla, ku klamným závěrům nápadného pleomorphismu 
thermophilních mikroorganismů. 
Příkladem, jak snadno mohou vzniknouti omyly při posuzování 
změn morphologických za různých temperatur, bylo mi pozorování, při 
němž v „Čisté" kultuře bacillů thermophilních, za teploty 60° C pěstova¬ 
ných, ukázaly se formy nápadně odlišné, když teplota v thermostatu zvýšila 
se na 65° C. Původní formy úplně vymizely. Nebyla to však změna podoby. 
Vyšetřování totiž ukázalo, že odlišné útvary byly mikroby jiného druhu. 
Při pěstění th rmophilních mikrobů je nezbytno, co nejhojnější 
stavění kontrolních eprouetek a lití kontrolních misek, s týmž výživným 
prostředím, avšak. neočkovaným. Často vyrostou v kontrolních neočko-. 
váných prostředích kolonie mikrobů, jichž zárodky, bud při nedostatečném 
sterilisování v živných prostředích se uchovaly, nebo při lití ploten do 
nich dostaly se ze vzduchu. 
Aktinomyces z vaty obvazové. 
Při studiu thermophilních mikrobů obvazového materiálu, jež v ústavě 
mnou vedeném konal plukovní lékař docent dr. Novotný, nalezena na 
plotně agarové, v thermostatu při 60° chované, kol chuchvalku vaty vočko- 
vané vyrůstající kolonie aktinomycet. Kolonie mikroba toho na obyčejném 
agaru byly barvy bělavě šedé až šedavonažloutlé, okrouhlé. (Viz obr. I.) 
Na koloniích patrná střední Část barvy bělavé se zřejmým bělejŠím tlustším 
okrajovým válem. Centrum vlastní něco nažloutlé; v něm rýsují se jeden 
neb dva sytěji bílé, znatelné kroužky koncentrické. Od válu okrajového 
koncentricky souměrně rozšiřuje se bledá zóna okrajová, plísňovitého 
vzhledu, jevící zřejmé radiemí vlášení. Mikroskopické vyšetřování bílého 
válu vykazuje při mírném zvětšení (obj. 2. okul. 4.) tmavohnědý, ; ž Černý 
kruh na okrajích složený z plísňovitě propletených vláken čemavých, 
které přecházejí v hnědou část okrajovou. Vnitřek kolonie jeví se tmavo¬ 
hnědým, granulovaným bez differenciace. Koncentrické kroužky makrosko¬ 
picky na kolonii zřejmé, při vyšetřování mikroskopickém odlišují se od 
ostatních Částí kolonie pouze temnějším zbarvením. 
V bouiJlonu roste aktinomyces tato v podobě mlhovitých chuchva- 
lečků u dna nahromaděných. Jinak je bouillon čirý. Na povrchu nikdy 
nerostla. Na bramboru tvoří suchý vrásčitý šedavěbílý povlak. 
XXXIII. 
