Pravidelně již druhého dne po postavení misek se zemí do thermo- 
statu na 60—65° C vytápěného, byly na půdě patrny pápěrkovité ony 
kolonie. Velikost jich byla na jedné a téže plotně různá. Za 48 hodin dosáhly 
některé rozměru až 2 mm v průměru. Třetí nebo čtvrtý den vykazovaly 
průměr 4—6 mm a měly z pravidla již všechny šedavé něco plošší středy, 
okraje však byly bílé. V dalších dnech pokračuje oplošfování a temnější 
zbarvorání středních částí kolonií a bílý porost na periferií. Vzrůst děje 
se v koncentrických kruzích. (Viz obr. V.) Za různé teploty, při různém 
stupni vlhkosti a vlivem občasného vynětí z thermostatu je rozličně rychlý. 
Kolonie nabývají stále více olověněšedého zbarvení a objevují se na 
nich jasné, bezbarvé krůpěje. Okraje zůstávají dlouho bělejší než ostatní 
části. Po 14—21 dnech vystupují v šedé části mnohých kolonií nové, 
malé kolonie bílé, sekundemí. 
Mikroskopické vyšetřování kolonií — nejméně 3—4 dny starých, 
zjevilo, že periferní partie kolonie byly složeny z vláken 0*4—0*8 (x tlustých 
v bohatou síť se větvících. Více ku středu šedavě zabarvené části skládaly 
se hlavně ze sporangií. 
Mycel stáčí se na četných místech mnohonásobně v závity často 
těsně k sobě přiložených vláken, proplétajících se a místy splývajících, 
takže nelze někde rozeznati jednotlivých vláken. Na mnoha místech spojená 
jsou vlákna sousedící kratší neb delší větví. Viděl jsem obrazy splývání 
dvou i více vláken po délce k sobě přiložených. Vlákna barví se dobře 
anilinovými barvivý. 
Olověně šedé partie centrálních části jsou, jak praveno, složeny 
téměř ze samych sporangií. Jsou to útvary vejcovité, později hlavně vřete- 
novite, ruzencovitě spolu spojené značně užšími můstky. Studiem tvorbv 
jejrch popsati hodlám podrobně v publikaci zvláštní. Zde uvádím pouze 
povšechně, ze nejlepe lze pozorovati vytvářeni spor na praeparátech za 
živa vyšetřovaných. Viděti lze tu, že vlákna, v nichž se mají spory vyvi- 
nouti, ztloustnou, protoplasmatický obsah jich se něco stáhne na určitých 
ohraničených místech, čímž vytvoř! se řada útvarů válcovitých později 
yejčitých a membrána v místech mezi útvary těmi stále vlče zafačuje, 
takže nabývají tvaru vřetenovitého a na konec souvisejí spolu jen úzkými 
spojkami, pouze z membrány sestávajícími. Můstky tyto při hotovení 
praeparatu velice snadno se přetrhávaji, takže na praeparatu viděti jest. 
vedle růžencovitě spojených řad, většinou spousty jednotlivých sporanrií 
Membrána zevnější útvarů těch, původně hladká a tenká, tloustne a vytvá¬ 
řejí se na celém jejím povrchu ostny. Uvnitř útvarů nachází se membránou 
opatřená spora vejčitá, neb kulovitá. (Viz obr. VI.) 
Velikost sporangií značně kolísá. I v jedné řadě nebývají stejné. 
Také lze na některých místech pozorovati, že se tvoří po stranách větví 
na malé „stopce" pouze jediné sporangium, značně větších rozměrů než 
obyčejně. Průměrně kolísá velikost sporangií mezi 3*2—4*6 [l v rozměru 
delším a mezi 1*4—2*5 ji v rozměru kratším. 
XXXIII. 
