Rok publikace 
1888 
1888 
1896 
1899 
1899 
1900 
1903 
1903 
1904 
1905 
1905 
1905 
1905 
1905 
1907 
1908 
1908 
Autor 
Globig 
Globig 
K^dzior 
Čiklinská 
Čiklinská 
Sames 
Čiklinská 
Čiklinská 
Gilbert 
Bruini 
Bruini 
Bruini 
Bruini 
Bruini 
Miehe 
Schutze 
Schutze 
Jméno autorem 
dané 
Thermophilní 
cladotrix. 
Thermoactino- 
myces (Thermo- 
streptotrix) 
vulgaris. 
Actinomyces 
(Streptotrix) 
thermophilus. 
Thermotole- 
rantní 
streptotrix. 
Streptotrix 
thermophilní 
Nr. 12. 
Streptotrix 
thermophilní 
Nr. 20. 
Actinomyces 
thermophilus. 
Streptotrix 
Nr. 8. 
Streptotrix 
Nr. 9. 
Streptotrix 
Nr. 12. 
Streptotrix 
Nr. 14. 
Streptotrix 
Nr. 15. 
Actinomyces 
thermophilus 
Berestněv. 
Actinomyces 
thermophilus 
Berestněv. 
Actinomyces 
monosporus. 
Materiál, 
z něhož 
isolován. 
Zem. 
Zem. 
Voda kloak 
a ze Sprevy. 
Zem, seno, slá¬ 
ma, různé obil¬ 
niny, hnůj, 
brambory a j 
Hnůj. 
Syrové 
mléko. 
Lejno 
třídenního 
dítěte. 
Lejno 
dospělého 
člověka. 
Zem, 
kořínky tuříňu. 
(Příškvar 
z favu.) 
Lejno. 
Lejno. 
Lejno 
čtyřdenního 
dítěte. 
6 a 8denního 
dítěte. 
Lejno 
čtyřdenního 
dítěte. 
Seno, 
Seno jetelové. 
Seno 
jetelové. 
Teplota 
ve stupních C, 
. při níž autory 
pozorován 
58. 
58. 
35—65. 
48—68. 
48—68. 
22—61. 
20—59. 
Při 45 neroste, 
opt. 55., 
max. 66. 
22—60 
opt. 50—55. 
37—58. 
Nad 37 
do 58. 
Nad 37 
do 58. 
Nad 37 
do 58. 
37—58. 
30—58. 
Nad 30, 
při 60 přestáví 
vzrůst. 
27—60 
i optimum 
55. 
Tvar a tlouštka 
vláken. 
Jemná. 
krátká, 
rozvětvená 
vlákna. 
Různě tlustá 
a různě dlouhá 
rozvětvená 
vlákna velmi 
nepravidelně 
vinutá. 
Dlouhá, spirá¬ 
lovitě stočená 
vlákna, mem¬ 
bránou opa¬ 
třená, rozvětve¬ 
ná, 0 75 [i širo¬ 
ká, velmi dlouhá 
(až přes 360 /i). 
Vzdušná vlákna 
tvoří sněhobílé 
vločky. 
Spirálovitě 
stočená, dlouhá 
vlákna rozvět¬ 
vená, 0 5 f* ši¬ 
roká ; vzdušná 
vlákna jsou bílá. 
Vlákna 
rozvětvená 
12—1-6 ft 
široká. 
Velmi dlouhá, 
homogenní 
vlákna roz¬ 
větvená, šířky 
0 3—0 5 p.. 
Vzdušná vlák¬ 
na širší (0‘5 až 
0' 8 ft). Na konci 
větviček kyjo- 
vitéstluštěniny. 
Vlákna 
rozvětvená, 
velmi dlouhá, 
spirálovitě 
stočená, 
šířky 0-5 [i. 
Spirálovitě 
stočená, 
rozvětvená 
vlákna 
šířky 0'6 (i. 
Konce větví 
zduřují v 
ovoidní útvary. 
Dlouhá, roz¬ 
větvená vlákha 
homogenní, 
šířky 05—0'6ft. 
V hloubí a na 
obrubě kolonie 
, rozpadají se ve 
formy tyčinko- 
vitéikokkovité. 
Vlákna vinutá, 
dlouhá, v pra¬ 
vém úhlu se roz¬ 
větvující, šířky 
0 5 fi. 
Rozvětvená 
vlákna, šířky 
0’4—0'6 fi. 
Rozvětvená 
vlákna šířky 
0 -2—0 6 /i 
neb bacillovité 
formy. 
Vlákna roz¬ 
větvená, šířky 
01—0 5 ft. 
Na koncích 
mají větve 
často zduřeni- 
ny kyj ovité. 
Rozvětvená 
vlákna šířky 
0-2—0 5 (t. 
V bouillonu for¬ 
my zohybaných 
bacillů. 
Tenká, silně se 
rozvětvující 
vlákna, jež se 
zdají tvořiti a- 
nastomosy. Šíř¬ 
ka 0'4 (i i více. 
: V pravém úhlu 
se větvící vlák¬ 
na šířky 1 fi, 
z toho připadá 
na membránu 
30 1 1. 
Vlákna 
rozvětvená, 
šířky 
1 (i. 
Tvar, 
rozměry, 
uspořádání a 
klíčení spor. 
Spory kulaté, 
na vláknech 
pevně lpějící, 
třikrát tak ve¬ 
liké jako hni¬ 
savé kokky. 
Tvorba spor 
nebyla pozo¬ 
rována. 
Při tvoření spor 
ztrácí kultura 
sněhobílou 
barvu a stává se 
špinavě zelenou. 
Spory kulaté, 
1 ř v průměru, 
sedí na konci 
kratičkých ( 1 / 2 
až P/í p.) 
větviček. 
Spory po jedné 
na konci větvi¬ 
ček, jsou kulaté 
neb ovoidní. 
Spory kulaté 
v řadách, 
velmi často 
růžencovitě 
uspořádané. 
Při tvorbě spor 
objevuje se še¬ 
divé zabarvení. 
Spory kulaté 
neb ovoidní, 
tvoří se ze 
vzdušných vlá¬ 
ken, jsou strep- 
tokokkovitě 
uspořádány. 
Oj 5—0 8 fi. 
Rady spor 
jsou vývrtkovi- 
tě stočeny. 
Spory klíčí 
většinou na dvě 
strany. 
Spory ovoidní 
neb kulaté. 
Spory 
kulaté. 
Při tvorbě 
spor vystu¬ 
puje šedé za¬ 
barvení kultu- 
,ry, Spory jako 
šňůry perel se- 
řaděny v prů¬ 
měru 0' 8—1 /i, 
klíčí jedním i 
dvěma protiv¬ 
nými směry. 
V průběhu 
vláken kulaté 
útvary, jako 
spory. Mimo to 
volné kulaté 
spory. 
Spory kulaté 
v průměru 
1 0-8—1 /i. 
Spory kulaté 
neb ovoidní v 
průměru 
0 8—T 3 (i. 
Volné spory 
kulaté, v prů¬ 
měru 0'8 ř*. 
Spory kulaté 
as 1 [i 
v průměru. 
Zbarvení kultu¬ 
ry při tvorbě 
spor hnědě žlu¬ 
tavé. Spory ku¬ 
laté, tvoří se po¬ 
dobně jako ko- 
nidie u penicilií. 
Kulaté spory, 
tvoří se z krát¬ 
kých postran¬ 
ních vláken, 
pravoúhle od 
mateřských 
vláken odbo¬ 
čujících. Nej- 
častěji viděti 
jest řetězy ze 5 
spor sestáva¬ 
jící. 
Při tvorbě 
spor zabarve¬ 
ní kultury šedo¬ 
zelené. Spory 
ovoidní na po¬ 
stranních vlák¬ 
nech vždy jen 
po jedné. 
Rozměry spor 
1'8 dlouhá, 
1'4 široká. 
Nikdy nejsou 
v řadách. 
NezdolnoSt 
spor proti 
účinkům 
vysoké teploty. 
Při 100° C udrží 
se některé spory 
2—3 hodiny, ně¬ 
které zhynou až 
po 4 J2 hodinách. 
Varem zahubí 
se po 20 minu¬ 
tách. 
Varem zahubí 
se po 5 min. 
80° C snesou 
po 3 hodiny. 
Usmrtí se 
proudící 
parou 
v 5—10 
sekundách. 
Éři 100° hynou 
spory teprve po 
4% hodinách. 
Absolutní 
sterilisace 
dosáhne se 
teprvé účinkem 
130° po 5 min. 
Snesou zahřátí 
100° po 10 min. 
Při teplotě 
100° C za 
5 min. zhynou. 
Při 75® za 
20 minut. 
Při teplotě 
100" v 5 min. 
jsou zahubeny. 
Při 75" C 
až po 40 
minutách. 
Chování se 
vláken a spor 
vůči barvivům 
a odbarvování 
kyselinami. 
Vlákna barví se 
dobře anilino¬ 
vými barvivý. 
Spory zůstávají 
v centru úplně 
nezbarveny. 
Po desítiminu- 
tovém zahřívání 
v Ziehlově 
roztoku jsou 
spory dobře 
zbarveny. 
Vodními barvi¬ 
vý lehce se dá 
většina vláken 
zbarviti. Jen 
některá zůstá¬ 
vají nezbar- 
vena. 
Vlákna se barvi 
obyčejnými ani¬ 
linovými barvi¬ 
vý. Spory za 
horka zbarveny 
E hrlicho- 
výmnebZieh- 
1 0 v ý m rozto¬ 
kem fuchsinu 
kyselinou se ne- 
odbarvují. 
Vlákna se snad¬ 
no barví anili¬ 
novými barvivý 
i dle' G r a m a. 
Spory zůstávají 
uvnitř nezbar¬ 
veny. 
Vlákna i spory 
lehce se 
barví anilino¬ 
vými bar¬ 
vivý. 
Vlákna se 
barví obyčejný¬ 
mi anilinovými 
barvivý i dle 
Gram a. 
Spory zbarvené 
karbolovým 
fuchsinem, ně¬ 
které kyselinou 
se odbarvují, ji¬ 
né zůstanou 
zbarveny. 
Vlákna se barví 
dobře anilino¬ 
vými barvivý 
Některé části 
vláken zůstávají 
nezbarveny. 
Vlákna se barví 
dobře anilino¬ 
vými barvivý 
i dle 
G r a m a. 
Vlákna se dobře 
barví anilinový¬ 
mi barvivý i dle 
Gram a. 
Centrální část 
spor se nezbar- 
vuje. Spory i po 
účinku kyselin 
zůstávají . 
zbarveny. 
Vlákna i spory 
se barví anilino¬ 
vými barvivý i 
dle Gram a. 
Vlákna i spory 
se barví anili¬ 
novými barvivý 
i dle G r a m a. 
Vlákna se 
barví anili¬ 
novými barvi¬ 
vý i dle Gra- 
m a. Uvnitř 
vláken často se- 
rie šitěji zbar¬ 
vených bodů. 
(Snad základy 
spor ?) 
Vlákna se barví 
anilinovými 
barvivý i dle 
G r a m a . 
Vlákna se barví 
karbolovým 
fuchsinem, 
methyl, modří 
i dle Gram a. 
Spory barví se 
i bez mořění. 
Vlákna i spory 
dobře se barví 
anilinovými 
barvivý. Kyse¬ 
linami se odbar¬ 
vují. 
Vlákna i spory 
barví se lehce 
anilinovými 
barvivý i dle 
Gram a. 
Membrána se 
nebarví. 
Zbarvené 
kyselinám 
ne vzdoruje. 
Bouillon 
čirý, v 
hloubí vločko¬ 
Ojedinělé vloč¬ 
kovité kolonie 
na dně i po stě¬ 
nách eprouvety. 
Na povrchu 
Vzrůst 
bouillonu. 
Na povrchu bílé 
vločky, sněho¬ 
bílé kolonie, po¬ 
zději tlustá, 
pevná, křídově 
bílá kůžička, 
kteráž časem 
stává se tenší, 
lomivou. špina¬ 
vě zelenavou. 
Bouillon zůstá¬ 
vá čirý, ,na dně 
tvoří kolonie 
vločky, na po¬ 
vrchu vytváří 
se sněhobílá ků¬ 
žička. 
Jako 
thermo- 
aktinomyces 
vulgaris. 
vité kolonie, jež 
lehce zůstávají 
tkvíti po stě¬ 
nách i na, dně. 
Na povrchu 
jemné vločko¬ 
vité kolonie, 
pak bílá kůžič¬ 
ka, celý povrch 
pokrývající. Po 
několika dnech 
plísňovitý, bílý 
neb šedivý 
povlak. 
Bouillon čirý, 
na dně malé, 
kulovité, pak 
vločkovité ko¬ 
lonie. Na po¬ 
vrchu bílé ko¬ 
lonie, později 
souvislá, dosti 
silná kůžička. 
Bouillon 
čirý, kolonie 
tvoří malé 
vločky. 
.Bouillon čirý, 
kolonie tvoří 
malé vločky, 
zřejmé paprsko¬ 
vité skladby. 
Bouillon čirý, 
na dně vločko¬ 
vité kolonie. 
vločkovité ter¬ 
číky, jež poz¬ 
ději se dotýkají, 
při čemž okraje 
se ohrnují a tvo¬ 
ří se membrána 
jevící alveolární 
skladbu. Zčásti 
pokrývá se 
membrána bí¬ 
lým práškem. 
Starší blány 
přijímají vzhled 
detritu neb 
krystalických 
Vyvíjí-li se 
bacillů (?), 
bouillon se za¬ 
kaluje. Vyvíjí-li 
se ve formě 
streptotrix, 
zůstává bouil¬ 
lon čirý a plo- 
vou v něm bílé 
vločky. 
Bouillon se 
nekalí, tvoří se 
v něm malé 
vločkovité ko¬ 
lonie, později na 
dně mračnovi- 
tá massa. 
Vločkovité ko¬ 
lonie, později na 
dně mračnovitá 
massa. 
Na povrchu kru¬ 
hovité ostrůvky 
s čistě bílým 
centrem, ty 
splývají pak v 
bílou blánu ce¬ 
lý povrch po- 
vlékající . Na 
dně kulovité ko¬ 
lonie. 
Různě veliké 
mračnovité 
kuličky na dně 
zkoumavky. 
Dostanou-li se 
na povrch, u- 
tvoří bílé, pá- 
pěrkovité 
vločky. 
kuličky jako" 
actinomyces 
thermophilus. 
Na povrchu 
krásný bílý, 
pápěrkovitý 
porost, jenž se 
později, když 
se spory vy¬ 
tvoří, zbarví do 
šedozelená. 
Vzrůst 
gelatině. 
Nezkapalňuje. 
Zkapalňuje. 
Nezkapalňuje 
po 4 týdnech. 
Při 56° 
zkapalňuje po 
několika dnech, 
při 22" až po ně¬ 
kolika týdnech. 
Rychle 
zkapalňuje. 
Nezkapalňuje 
4 týdny. 
Tvoří na gela¬ 
tině bleděžluté 
malé kolonie. 
Zkapalňuje 
značně. 
Zkapalňuje. 
Zkapalňuje. 
Zkapalňuje. 
Vzrůst 
agaru. 
Při 55° C hlubší 
kolonie jsou 
skoro kulovité 
poloprůhledné. 
Povrchní kolo¬ 
nie mají křído- 
bílý povlak. 
Na něm koncen¬ 
trické kruhy. 
Vzrůst kolonie 
ve všech smě¬ 
rech radiem í, i 
do vzduchu, 
kamž vysílá 
sněhobílé 
hyphy, i do vnitř 
agaru, kamž 
roste ve formě 
polokoule. 
Při 35° tvrdé, 
bradavkovité, 
kruhovité ko- 
Povrchní 
kolonie pokryté 
bílým prachem, 
povrch vrásčitý, 
paprskovitě od 
středu rozpuka¬ 
ný. 
Povrchní ko¬ 
lonie jeví 
koncentrické 
kruhy, jsou 
pokryty 
bílým pra¬ 
chem, střed 
rozpraskán, 
paprskovitě 
od středu 
vráskován, 
okraj je 
zoubkovaný. 
Okrouhlé, 
hladké, mdle 
bílé neb světlo- 
šedé, častěji též 
drsné, bradav¬ 
kovité, žlutavé 
kolonie. Při 55° 
jeví mnohé ko¬ 
lonie různobar- 
vý plísňovitý 
nádech. Starší 
kolonie tvoří 
žlutohnědý hlen 
někdy bublino- 
vité massy. Ně¬ 
kdy bývají kry¬ 
ty černá vým po¬ 
vlakem 
Kolonie 
jsou složeny 
z paprskovitých 
vláken. Střed 
kompaktní. 
Paprskovité 
kolonie, 
pokryté bílým 
prachem. 
Bledé, šedo- 
žlutavé kolo¬ 
nie, z jejichž, 
brzy tmavěji za¬ 
barvených cen¬ 
ter na všechny 
strany vycháze¬ 
jí vlákna ob¬ 
klopující střed 
jako světlejší 
obruba. Blízko 
centra lesklé ka¬ 
pičky, pod mi¬ 
kroskopem stří- 
brošedé. 
Roste špatně, 
tvoří zrnité 
nesplývající, ale 
převrstvující se 
kolonie. 
Kolonie vyví¬ 
její se v kon¬ 
centrických zó¬ 
nách, tvoří 
dvorce střídavě 
průhledné a bě- 
lavé. Od středu 
jdou brázdy 
lehce se rozvět¬ 
vující, kolonii 
hvězdovitý tvar 
propůjčující. 
Později pokrý¬ 
vají se kolonie 
prachem a ztrá¬ 
cejí paprskovitý 
vzhled. 
Popelavě bílé, 
kruhovité kolo¬ 
nie, s tenčím, 
na periferii prů¬ 
hledným stře¬ 
dem. Někdy se 
tvoří v centrum 
tmavý bod. 
Okrouhlé, žlu¬ 
tavé kolonie, 
paprskovité 
skladby; 
některé jsou 
bílým prachem 
jakoby bílou, 
paprskovitě 
rozbrázděnou 
blanou pokry¬ 
ty. Kolem mají 
malý bezbarvý 
dvorec. 
Na obyčejném 
agaru neroste. 
Na glycerino¬ 
vém tvoří po¬ 
vlak silný, lpě¬ 
jící, bezbarvý. 
Kolonie kruho¬ 
vé, vězí pevně 
v agaru, nedají 
se odškrábati. 
Pouze bílý, 
práškem po¬ 
krytý střed ně¬ 
co vystupuje z 
agaru. Na se- 
nuovém agaru 
jeví se zřetelně 
vrstvení kon¬ 
centrické. 
Kolonie pevně 
vrostlé do živ¬ 
ného prostředí. 
Tvoří žlutavý, 
lesklý, povrchní 
povlak, později 
se svrašťující, a 
pouze místy ma¬ 
lé, bílé, opýřené 
skvrny jevící. 
Kruhovité, 
lesklé, povrch¬ 
ní kolonie, 
žlutavé barvy s 
roztřásněným 
okrajem. 
Starší kolonie 
jeví záhyby a 
vypukliny. 
Tvoří nálevko- 
Matné, žluto- 
Žlutavý povlak, 
na něm bílé vy- 
výšeniny, jež 
Nejdříve bílé 
skvrny, ty se 
vyklenují a tvo¬ 
ří bělavě žlutý 
povlak, hrbola¬ 
tý, neb vrásči¬ 
tý, konsistent¬ 
ní. Později stá- ' 
vá se povlak : 
tmavějším. 
Vzrůst 
bramboru. 
Křídově bílé 
skvrny, později 
zcela jemný po¬ 
vlak. 
ky neb brázdy 
(po natření) na 
povrchu bram¬ 
borového řízku. 
Povlak barvy 
asně šedé neb 
mědaVé, odlišu¬ 
jící se jen nezře¬ 
telně od neporo- 
stlého povrchu 
bramboru. 
Křídově 
bílý 
povlak. 
Bílý, 
práškovitý 
povlak. 
Bílý, 
práškovitý 
povlak 
kovité kolonie, 
nebo mazlavé 
žlutohnědé 
massy. 
Většinou nabý¬ 
vá brambor čer¬ 
ného vzhledu. 
Na některých 
místech 
bílé, vzdušné 
hyphy. 
Tvoří velké 
kolonie, po¬ 
kryté vrstvou 
bílého prachu. 
Velmi staré kul¬ 
tury jsou černé. 
Tvoří 
bílý 
prach. 
v povlak mno¬ 
honásobně v zá¬ 
vity složený. 
Bílé povlaky je¬ 
ví třetí den šedé 
poprášení. Po 
čtyřech dnech 
jsou celé matně 
šedé až i černé. 
Syrové brambo¬ 
ry se pokrývají 
jemným chmý¬ 
řím. 
Jemné, žlutavě 
bílé, zrnité, ně¬ 
kdy oranžově 
zbarvené tečko¬ 
vání. Na staré 
kultuře bílá zr- 
néčka. 
Bělavý, u sta¬ 
rých kultur ka¬ 
štanově hnědý 
povlak, nepra¬ 
videlného okra¬ 
je se zónami bí¬ 
lým, jemným 
práškem pokry¬ 
tými. 
Žlutavý, místy 
zlatožlutý po¬ 
vlak. 
Okrouhlé kolo¬ 
nie, s bělavým 
centrem, obklo¬ 
peným zvýše¬ 
ným hladkým 
dvorcem. Staré 
kolonie jsou 
hnědé, místy je¬ 
ví bílé skvrny. 
Jemný, 
žlutobílý 
povlak. 
Na bramboru 
roste jen po 
předchozím 
„akliijiatisová- 
ní“ umělým 
půdám. (Po 
týdenním 
vzrůstu na aga¬ 
ru ze zapařené¬ 
ho sena.) 
Vůbec 
neroste. 
Vzrůst 
mléce. 
Mléko sráží, 
pak znovu 
rozpouští. 
Reakce stává 
se silně kyse¬ 
lou. 
Mléko se 
sráží a jeví 
reakci slabě 
alkalickou. 
Koaguluje 
a pak 
peptonisuje. 
Mléko 
nemění. 
Na povrchu, 
mléka tvoří se 
oranžově žlutá 
krusta. Po 4—5 
dnech koagula¬ 
ce. Po 8 dnech 
reakce slabě ky¬ 
selá. 
Mléko 
sráží. 
Mléko 
sráží. 
Nesráží. 
Nesráží. 
Mléko 
sráží. 
Nesráží. 
Vůně 
kultury. 
Na všech pů¬ 
dách silný, na 
truhlářský klih 
upomínající 
zápach 
Bez 
zápachu. 
Bez 
zápachu. 
Kultury pách¬ 
nou sladce dex- 
trinovitě. Na 
glyc. agaru „ky¬ 
sele 1 ‘. Když se • 
utvoří plísňovi¬ 
tý nádech,pách¬ 
nou plísňovitě. 
Kultury vydá¬ 
vají ovocnou 
vůni. Když 
vytvoří spory, 
páchnou 
stuchlinou. 
1 
_L 
Když jsou 
spory zralé, 
zvláštní 
zápach. 
