příbramského, zvi. o jejich povaze petrografické. Jest pozomhodno, 
že G r i m m jediný ze starších badatelů Příbramska si povšiml zvlášt¬ 
ního rázu spodních slepenců, jevícího se nejen v barvě a povaze tmelu, 
ale i ve složení materiálu klastického svědčícího na transport z neveliké 
dálky. Též údaj valounů žulových svědčí o Grimmově bystrosti 
pozorovatelské. Místa, v citátu Grimmově uvedená jsou, jak později 
seznáme, právě nejtypičtějšími lokalitami pro nejspodnější kambrium 
příbramské. 
Roku 1860 upozornil V. M. L i p o 1 d 6 ) ve zprávě o svých geolo¬ 
gických výzkumech ve středních Cechách na značnou disko*daňci, která 
existuje mezi břidlicemi a drobami, až dosud Barrandem společně k azo- 
ickým vrstvám etáže B čítánými. Diskordanci tu pozoroval na pravém 
břehu Litavky j. od mlýna Valchy u Trhových Dušník a znázornil ji na 
profilu vedeném od Příbramě k Jincům. Okolnost tato vedla L i p ol d a 
k tomu, že Barrandeovu etáž B rozčlenil ve dvě oddělení: na spodnější 
„příbramské břidlice (= dnešní algonkium) a svrchnější „ příbramské 
droby “ (kambrické). — Všeobecně má se za to, že Lip o Id první po¬ 
ukázal na diskordanci mezi příbramskými břidlicemi a příbramskými 
drobami. Leč již o 5 let dříve píše Grimm, 7 ) že droby u ústí dědičné 
štoly u Trhových Dušník spočívají mírně ukloněny na příkře stojících 
břidlicích. Citát tento, nemálo důležitý, uvedeme níže na patřičném místě 
v doslovném zněm. Nikoliv tedy L i p o 1 d, nýbrž Grimm bvl, pokud 
až dosud známo, prvním objevitelem nesouhlasnosti v uvrstvení mezi 
příbramskými břidlicemi a drobami. L i p o 1 d byl ovšem první, jenž na 
diskordanci tu s patřičnými důrazem upozornil. 
Později i jiní badatelé, jmenovitě Krejčí, K. Feistmantel, 
Pošepný a Katzer zdůrazňovali diskordanci mezí příbramskými 
břidlicemi a příbramskými drobami. Jest proto s podivením, jak ještě 
r. 1892, tedy hodně pozdě po velmi správných pozorováních G r i m- 
mových, Lipoldových, Pošepného a j. mohl Josef 
S c h m i d 8 ) v montanisticko-geologickém popise příbramského rudního 
obvodu napsati, že na západních hranicích mezi pásmy břidličným a dro- 
bovým vystupují slepence jakožto členy přechodní („Ubergangskonglo- 
merať'). V břidlicích příbramských na styku s příbramskými drobami 
objevují prý se valounky křemenné a břidličné, jichž množství a velikosti 
pozvolna přibývá, takže posléze jako vrstvy slepencové vystupují. Směrem 
do nadloží pak stávají se slepence ty jemnozmnějšími a sprostředkují tak 
přechod do normálních drob. Ostrá hranice mezi břidlicemi a drobami 
nebyla prý podle S c h m i d a nikde pozorována. 
*) Verhaudl. d. k. k. geol. Reichsanstalt, Vídeň 1860, str 89 
*) 1. c. % str. 31, § 24. 
8 ) Montangeologische Beschreibung des Příbramer Bergbau-Terrains; heraus- 
gegeben im Auftrage des k. k. Ackerbau-Ministeriums v. d. k, k. Bergdirektion iň 
Příbram, Wien 1892, str. 4., 6., 19. 
XXXIV. 
