omylem označil na mapě své ve skupině 
Třemšína a Štěrbiny pískovce bohutínské 
jakožto vrstvy žitecké. 
V pruhu dubenecko-druhlickém pozo- 
rovati lze ponejvíce jen světlé křemité 
pískovce a slepence březohorské, které 
probíhají směrem téměř SV a příkře jsou 
ukloněny k SZ. Nejspodnější člen sou¬ 
vrství tohoto pruhu odkryt jest pouze na 
nejzazším konci jeho na severovýchodě 
ve příkrých stráních Kocáby na záp. 
svahu Tuškovského vrchu, tedy -na těch 
místech, kde kambrický pruh dubenecko- 
druhlický oddělen jest od středočeské žuly 
vrstvami algonkickými. 
Kambrium na záp. svahu Tuškov¬ 
ského vrchu jsou litecké slepence v nej¬ 
typičtější podobě. Pro pochopení poměrů 
úložných budiž zde podrobně popsán 
profil odkrytý údolím Kocáby mezi Dus- 
niky aTuškovem, jenž jest zároveň jakousi 
korekturou nedosti přesných údajů Po- 
šepného. ($rv. obr. 1., 2. a 3.) 
Obec Dusníky stojí na pokrajní facii 
středočeského masivu žulového, na hrubo- 
zmné až porfyrické žule. Žulu tu sledo- 
vati můžeme v údolí Kocáby až do lesa 
na jižním svahu koty 440, tedy o něco 
málo severněji, než jak mapa P o š e p- 
n é h o zakresluje. Nepříliš daleko od 
sev. konce Dušník prostoupena jest žula 
žilou porfyrické horniny barvy narudlé, 
která probíhá směrem V-Z a pod úhlem 
80° k J zapadá. Žílu tuto v lomu na pr. 
břehu Kocáby dobře odkrytou zazname¬ 
nává již Pošepného mapa a to jakožto 
porfyr. Výbrus z horniny té pořízený po¬ 
skytuje pro mikroskopické studium mnoho 
zajímavého: mámeť zde několik generací 
živců, z nichž nejstarší, ve velikých por- 
fyricky vyloučených krystalech, náleží 
orthoklasu, poněkud mladší, rovněž por¬ 
fyrické, krásně dvojčatně lamellovaným 
kyselejším plagioklasům, nejmladší živce 
XXXIV. 
slepence; Zit. kongl. žitecké slepe 
