13 
k SZ značně posunuje. Ta pokračuje pak dále k VSV vstrvami algon- 
kickými na jižním svahu buližníkové Aglajiny výšiny (kota 490). 
U myslivny Brodce nalezneme v polích rozpadlé slepence žitecké 
složené z četných valounů bílých křemenů a buližníků. Potok jižně od 
myslivny prořezává u koty 373 kambrium a odkrývá v podloží jeho břid¬ 
lice algonkické. Výchozy žiteckých slepenců nalézáme pak na protější 
straně, t. j. v malém lomu na sv. svahu Čihadla mezi silnicí a lesem. Lze 
Je sledovati směrem jz. až do lesa, kdež však těsně v jižním sousedství jejich 
(právě asi 200 m sev. od písmen „dT „ČiharWo" na mapě 1 : 25.000) vy¬ 
stupují i slepence algonkické. Od místa toho na východ, tam, kde mapa 
1 : 25.000 zaznamenává u silnice zářez, vystupují ale opětně skalky ži¬ 
teckých slepenců v silnici, i můžeme odtud sledovati hranici jejich proti 
algonkiu směrem jihozápadním přes silnici k Hostomicům vedoucí (vých. 
od koty 420) až na pokraj lesa u vodovodu dobříšského (vých. od „Dílv“ 
na mapě 1 : 25.000). 
Jak patrno, jest severovýchodní konec kambrického prvého pásma 
drobového velmi komplikovaný, jsa několikrát napříč dislokován. Poměry 
komplikují se zde nad to i tím,, že v sousedství hrubozmných slepenců 
žiteckých vystupují i slepence algonkické, zvláště v pruhu mezi kótami 
420 a 385 u Papežského rybníka. Snadno mohlo by se přihoditi někomu, 
kdo nezná dobře povahy slepenců algonkických i žiteckých, že by oba 
slepence v mapě stejným způsobem označoval. Oba druhy slepenců na 
povrchu bývají rozpadlé a valouny z nich pokrývají pole slézajíce daleko 
do údolí. Rozeznáme v polích takto rozpadlé slepence od sebe nejlépe 
tím, ze slepence algonkické složeny jsou téměř výhradně z valounů algonkických 
drob, ale neobsahují nikdy valounů křemenných, buližníkové pak velmi 
vzácně. Naopak rozpadlé slepence nej spodnějšího kambria zanechávají 
pravidlem mnoho valounů křemenných i buližníkových. 
Nadložím žiteckých slepenců u Čihadla (sz od Dobříše) jsou růžové 
slepence a pískovce drobivé, snadno v písek a štěrk se rozpadající (= naše 
slepence hlubošské). Jsou dobře odkryty ve stráních na sev. svahu Čihadla 
na pravém břehu potůčku od dvorce Trnové k Brodci přitékajícího. 
Kdežto hranice žiteckých slepenců proti podložnímu algonkiu probíhá 
přibližně směrem SV—JZ, mají algonkické vrstvy vých. od Čihadla (břid¬ 
lice i slepence) směr čistě V—Z. Z tohoto fakta souditi lze na velmi značnou 
diskordanci, která zde mezi kambriem a aigonkiem jest vyvinuta. 
Žitecké slepence zjistil jsem dále v polích poblíž kraje lesa jv od 
koty 433 u myslivny svatoanenské. Odtud sledovati je můžeme dobře na 
jz. do lesa „Říkovka“ zvaného, kdež tvoří všude zřetelné skalky a v lesním 
údolíčku právě v tupém ohybu jeho mezi písmeny H a O na mapě 1 : 25.000 
(nápisu Ríáovka) vystupují. Srovnáme-li výskyt žiteckých slepenců 
z Ríhovky se slepenci nejblíže na sever odtud zjištěnými, t. j. od dobříš - 
ského vodovodu, vidíme hned, že jsou oproti těmto značně k východu po¬ 
sunuty podle příčné nějaké dislokace. Dislokace ta probíhá nejspíše 
XXXIV. 
