16 
slepence třemošenské podobně jako na vrcholu Vojny (kota 662). Žitecké 
slepence vyvinuty jsou na jihových. svahu Vojny na kotě 617, kdež v malých 
skalkách v polích na kraji lesa všude vystupují. Poněkud západněji vy¬ 
stupuji též v lese samém jižně od jihozápadního vrcholku Vojny. Ten 
budován jest světlými křemitými pískovci s jednotlivými šupinkami 
muskovitu; na rozvětvených puklinkáeh usadily se v nich sekundární 
rudy železné a manganové, které ostatně v tomto okolí se porůznu vy¬ 
skytují i v celých žilách, t. zvi. pyrolusit u Narýsoval) 
Na záp. svahu Vojny u jižního konce obce Narysova můžeme zjistiti 
novou příčnou dislokaci. Typické tremošenské slepence z vrcholu Vojny 
(662) k JZ pokračující jsou jí před Narysovem náhle přerušeny a v pokra¬ 
čování jich na jižním konci vesnice objevují se opětně slepence žitecké. 
Příčný vrstevní posun lze konstatovati i na mapě P o š e p n é h o, na 
níž slepence žitecké jsou prudce ohnuty od JV svahu Vojny do Narysova. 
Ostatně též S c h m i d 15 ) poznamenává, že v okolí Vojny i na Vojně samé 
vrstvy jsou mnohonásobně zlomy porušeny. 
Zajímavým jest osamocený výskyt třemošenských slepenců na kotě 
577 již. od Narysova , tedy již v území algonkickém, kdež malým lomem jsou 
odkryty a k SZ zapadají. 
O složení území mezi Vysokou, Střebskem a Modřovicemi těžko lze se 
vyslovili, neboť v krajině této ssuť a svahové hlíny všude zakrývají vý¬ 
chozy skal. Teprve z polí záp. od Modřovic možno sledovati bezpečně 
slepence žitecké přes obec Strejčkov na vrchol Žitce u Nesvačil. Partii tuto 
zaznamenává P o š e p n ý ve své mapě poměrně správně. Pro úplnost 
budiž zde ještě uveden výskyt horizontu slepencového v algonkiu sev. 
od Modřovic na záp. od kříže u cesty do Siřebska vedoucí. Směr vrstev jest 
zde SV—JZ (hora 2 1 /,), úklon k SZ. Naleziště algonkických slepenců 
u Modřovic jest až dosud nejjižnějším místem, které jsme mohli stanovití. 
Slepence dosti se na první pohled liší od typických slepenců ze Lhotky neb 
Modřanské rokle skládajíce se z drobných, více méně ostrohranných 
úlomků břidlic a drob algonkických, ovšem že opětně drobovým tmelem 
spojených. Leč již slepence algonkické od Dubence a Hájů mají svůj 
klastický materiál ostrohranný. 
Nás zvláště zajímati bude v jihozáp. konci prvního pásma drobo- 
vého profil vedený od Vranovic přes Žitec k Nammcům a to z několika 
důvodů. Jeť Žitec místem podle kterého P o š e p n ý označil nejspodnější 
slepence kambrické žiteckými; dalo se proto souditi, že slepence ty jsou 
zde právě nejtypičtěji vyvinuty. Dále uvádí Pošepný, že na Žitci 
u Nesvačil dobře možno pozorovat! diskordanci mezi praekambriem a kam- 
lusit 
“) Srv. Pošepný. 1. c. *>),str. 898a Ad. Hofmann: Ueber denPyro- 
von Narysov, Věstník král. čes. spol. nauk, Praha 1903 ě XVIII 
“) L c - 8 ). str. 8. 
XXXIV. 
