slepencům žiteckým, ale liší se od těchto veskrze křemitou povahou klastic- 
kého materiálu. Místy v lomech v lese sev. od cesty z NesvaČil do Strejč¬ 
kova střídají se pískovce uvedené povahy s vložkami dosti hrubozmných 
slepenců. 
Z toho, co tuto pověděno o bezprostředním nadloží slepenců žiteckých 
a přímém podloží nepochybných pískovců a slepenců březohorských 
(= třemošenských), které SV od Hlubokého rybníka v lese na den vycházejí, 
stává se nejasným, co vlastně máme označovali jako pravé bohutínské vrstvy 
Pošepného. Jsou-li temné křemité jemnozrnné pískovce u Bokutína 
typickými, a tomu asi tak bude, jak název vrstev těchto sám nasvědčuje. 
Pak stěží možno pískovce v nadloží žiteckých slepenců u Hlubokého rybníka 
zváti bohulínskými. Jest to pouhý povlovný přechod od slepenců žiteckých 
do vrstev březohorských podmíněný tím, že slepence žitecké směrem k nad¬ 
loží stávají se jemnozrnnými křemitými pískovci, chloritického tmelu 
jejich ubývá, přibývá však tmelu křemitého. Růžových drobivých pískovců 
a slepenců, jak jsme je všude SV od Dubna pozorovák, zde u Žilce v nadloží 
žiteckých slepenců není. Jest věru litovati, že PoŠepný nepodal 
aspoň sebe kratší petrografické charakteristiky svých tří stupňů příbram¬ 
ského kambria. — 
Pokud jsem mohl zjistiti, vyskytují se pravé žitecké slepence v druhém 
pásmu drohovém již severně od Dobříše. Zvláště důležitým jest pro pocho¬ 
pení úložných poměrů severního okolí dobříšského profil, jejž poskytuje 
nám údolí lipížské svými překrásnými odkryvy novou silnicí získanými. 
Údolím tímto také započneme naše líčení rozříšení slepenců žiteckých 
v druhém pásmu drobovém. 
Jak již výše uvedeno, sleduje údolí lipížské mohutný příčný vrstevní 
zlom, podle kterého vrstvy na 1. břehu jeho více než o půl km k SZ byly 
posunuty a jímž odříznuto bylo pokračování prvního pásma drobového. 
Posun vrstevní zřejmý jest jednak na algonkických slepencích, jednak na 
průběhu příbramské rozsedliny jílové, která až sem zabíhá, jednak na hra¬ 
nici algonkiá s drahým pásmem drobovým. Sledujeme-li profil lipížský 
směrem od Dobříše, přicházíme nejprve na velmi mocné slepence algonkické 
na Větrném vrchu ; mají směr V—Z a zapadají pod úhlem 45° až 50° k jihu. 
V podloží jich následují nejprve masivní algonkické droby tu a tam s břidli¬ 
cemi se střídající, jež sledovali můžeme nepřetržitě až k místu, ]ež na mapě 
1 : 25.000 nalezneme asi 8 mm jižněji od písmeny „Z“ nápisu „Lipii". Vrstvy 
stávají se příkřejšími zapadajíce místy až pod úhlem 80° k jihu. (Srv. profil 
obr. 4.) Pak přicházíme k zajímavým brekciovitým a slepencovitým hor¬ 
ninám, jež chovají úlomky neklamných tirfů, spilitů i drob a břidlic. V mo¬ 
hutném souvrství masivních drob a černých pískovců hojně s břidličnými 
vložkami se střídajících, jež sledovatl můžeme od brekciovitých hornin 
těchto až ku vratům na silnici, zjistíme 3 lože diabasií , pravděpodobně 
effusivních. Za vraty (o profilu „F.“j, jimiž Jest nová silnice v údolí lipížském 
asi na poloviční cestě ke kotě 402 přepažena, vystupuje asi 100 metrů široké 
XXXIV. 
