křemenných úlomků na spilitové valounky jeví se nejpatrněji na skelných 
brekciích, které tlaku kladly nej menší odpor. — 
Na těchto místech sluší vzpomenouti ještě zajímavých klastických 
hornin, které se vyskytly jakožto valouny v žiteckých slepencích na něko¬ 
lika lokalitách (TuŠkovský vrch, Dubno, Trhové Dušníky a j.). Vedle 
ostrohranných zrn křemenných jest v nich pozorovati i idiomorfně omezené 
lištny plagioklasové, hojně klastického chloritu i zrn leukoxenových; 
někdy i drobný úlomek diabasové horniny možno nalézti. Také strukturou 
liší se tyto horniny od normálních drob algonkických dosti podstatně; 
kdežto u těchto klastický materiál vždy po celém výbruse touž přibližně 
velikos' udržuje, střídá se zde velikost zrn dosti nápadně. V tmelu pak 
objevuje se na rozdíl od normálních drob algonkických i hojnost novo- 
tvořeného živce. 
Majíce odhadnout! pravou povahu těchto méně obvyklých sedi¬ 
mentů, povšimněme si zvláště přítomných plagioklasů. Stěží bychom 
si představili jejich mnohdy velmi dokonalé omezení plochami krysta¬ 
lovými, kdybychom předpokládali, že dostaly se do klastického materiálu 
z rozložených a rozpadlých diafcasů. Zajisté, že při rozkladu diabasů 
neuvolňují se živce tak snadno a dokonale, aby i potom své primární ome- 
zení zachovaly. 
Soudím, že máme zde klastické horniny algonkické s materiálem 
tújovým, tedy tu jity. Těmto horninám zdají se nasvěděovati i přítomné 
leukoxeny a zvláště bezstruktumí chlorit, zajisté přeměněné to sklovité 
vyvrženiny sopečné. Domněnka naše jest podepřena i tím, že zcela podobné 
horniny sedimentární s materiálem sopečným nalezeny byly na primárním 
vyskytu na Litavce sev. od Trhových Dušník, zvláště však v profilu lipíž- 
ském u Dobříše. — J 
V následujícím podáme krátký popis některých nejvýznařnějších 
odrůd effusivmch hornin spilitických, jež jsme ve slepencích žiteckvch 
zjistili, jakož i charakteristiku petrografické povahy valounů žulových 
á ostatních hornin hlubinných. 
a) Valouny spilitové. 
Tuškovský vrch u Dušník. 
Slepence žitecké poskytly na tomto nalezišti velmi mnoho krásných 
odrod spilitických hornin. Podařilo se nám zjistiti tyto odrůdy: 
Faneromerní diabas s oíiticky uspořádanými velkými lištnami plagio- 
klasovymi a hojným zeleným chloritem, jenž poukazuje k tomu že 
vznikl rozložením augitu diabasového. Hojně leukoxenu. 
Normální sjňlit, v němž některé větší lištny plagioklasové sestavují se 
po třech do hvězdových skupin prorůstajíce se v úhlu 60». Hojně ilmenitu. 
Velmi hustý spilit s předlouhými jehlicovými plagioklasv ofitickv 
neb zmetene v hornině uspořádanými a drobnozmným temným augitem. 
XXXIV. 
