39 
upomíná valoun ten na obdobné horniny z Vodochod* 5 ) neb z KrcMvku 
u Bělic?*) 
Mnohé faneromcrn i diabasy ve slepenci z Dubna zastoupené s dlouhými 
lištnovitými plagioklasy ve světlou slídu zvětralými a s hojným chloritem 
z rozloženého diabasového augitu vyznačovaly se přítomností velikých 
zrn leukoxenových, která jevila zřetelný ještě kostrovitý vývoj primárního 
ilmenitu a mnohdy upomínala v případech, kdy primární ilmenit byl dvoj- 
čatně lamellován, na známé obrazce Widmannstáttenovy z meteorických 
želez. 37 ) 
Nejzajímavější jest však přítomnost sklovitých spiliťtl brekciovitých, 
které v žiteckém slepenci od Dubna velmi hojně se vyskytují. Jeden 
takový úlomek v mnohém upomínal na t. zv. ,,tufovitou drobu Rosiwa- 
lovu 28 ) z údolí Karáskova potoka pod Kamennou Hůrkou u Tejrovic, jiné 
opětně na Slavíkova vyobrazení skelných brekcií ze Skomelna 
a Skalické mýtě u Roupova. 39 ) (Viz obr. 5. na tnb. III.) Primární sklo 
arci jest většinou rozloženo v chlorit, ale původní proudovitý sloh bývá 
dobře zachován. Temná zrnéčka v chloritické hmotě uzavřená a mnohdy 
proudovitě seskupená, zdají se nasvědčovati bývalým drobným variolkám 
augitovým vzniklým odesklením původní hmoty mezerní. — Zdá se, že 
většina chloritu tvořícího tmel žiteckého slepence od Dubna jsou vlastně 
rozložené úlomky primárního diabasového skla formace spilitové. 
Pozoruhodným byl i valounek variolitového afanitu s nedokonale 
variolitickou strukturou, kde mezi jednotlivé radiálně paprsčité útvary 
jehlic živcových vnikalo zelenavé diabasové sklo oddělujíc tak tu a tam 
jednotlivé sférokrystaly od sebe. 
Žitec u Nesvačil. 
Valoun brekcioviiého spiliiu , kde původní sklo, dnes ve směs epidotu, 
aktinolithu, chloritu, novotvořeněho živce a křemene rozložené, uzavírá 
úlomky dosud čerstvých spilitů dosti rozmanitého vývoje strukturního. 
Uzavřeniny jsou nejčastěji ostrohranné, méně často úplně zaoblené; hranice 
jejich proti hmotě mezemi jsou zpravidla ostré, někdy však i dosti nejasné 
od hustěji nakupených produktů původního odesklení kol uzavřenin. 
Uzavřeniny spilitové mají v největším počtu případů základní hmotu 
zmíčkovitě augitickou s četnými zrnky ilmenitu, a s porfyricky vylouče¬ 
nými ohgoklasy bud tlustě tabulkou itými, bud lištnovitě, mnohdy kostro- 
vitě vyvinutými. Tlusté tabulky jeví vedle dvojčatného srůstu albitového 
i srůst periklinový. — V j.iných uzavřeninách nahromaděny jsou četné 
») R. Kettner, 1. c. “), str. 23, obr. 5. na tab. 
**) Fr. Slavík, Spilitické vyvřeliny v praekambriu mezi Kladnem a Klatovy, 
Archiv pro přít. výzkum Čech, Praha 1909, str. 103. 
») O podobných zrnech leukoxenových zmiňuje se i F r. S 1 a v i k, 1. c. ), 
str. 82 a 108. ^ ttt 
38 ) Srv. Slavik, 1. c, *•), str. 89, vyobr. č. 2 na tab. III. 
39) i c’ *) str 47, 48 a 74, 75 a vyobr. č. 1 a 2 na tab. IV, 
XXXIV. 
