47 
odrůdy, jež Slavík a autor v komplexu spilitových vyvřelin zjistili, 
a to zrovna v nejkrásnějším způsobu vývoje, jaký vůbec jen lze si přáti. 
Téměř všecky faciální odrůdy, jež na primárních výskytech spilitových 
jen pracným a dlouholetým výzkumem veliké oblasti dají se zjistiti mezi 
jednotvárnými poměrně horninami komplexu spilitového, můžeme zde 
demonstrovati v některých případech (na př. z Dubna neb Tuškovského 
vrchu) třeba jen na jediném výbruse žiteckého konglomerátu. Většina 
spilitů zde zastoupených jeví vedle svého krásného vývoje strukturního 
i poměrně ještě dosti dobře zachovanou čerstvost, jakou málo kdy nalé¬ 
záme u vycházejících skalek spilitových. Čerstvost tato, jakož i oproti 
ostatnímu klastickému materiálu žiteckých slepenců dosti dokonalé za¬ 
oblení mnohých valounků spilitových, možné za podmínek, v nichž vznikaly 
slepence žitecké, jen u materiálu tuhého, prostředně tvrdého a nikoliv křeh¬ 
kého (jako jsou na př. křemeny a j. součástky), jest důkazem, že byly to 
právě asi tvrdší partie původních mass spilitových, jež jako valounky se 
zachovaly. Většina ostatního materiálu spilitového, jež do transgredu- 
jícího moře nejstaršího kambria v Čechách se dostala, padla za obět roz¬ 
rušující činnosti mořských vln, byla rozmělněna a rozložena a jeví se dnes 
ve slepencích žiteckých v jiné podobě, jakožto chloritický tmel. Jest tedy 
nahromadění nej rozmanitějších odrůd strukturních dílem silného přebírání 
a koncentrace klastického materiálu mořskými vlnami. 
Případ náš vede nás zároveň i k domněnce, že nejzajímavější struk¬ 
turní odrůdy komplexu spilitového, nápadně odlišné od nej obyčejnější 
typické struktury spilitické, t. j. struktury celistvého diabasového porfy- 
ritu, omezují se asi na tvrdší místa spilitových mass; na místech těchto 
dálo se patrně tuhnutí původního magmatu od okolí odchylným způsobem, 
namnoze rychleji, i mají se takové odlišné strukturní variety spilitového 
komplexu (zvi. variolity, variolitové a augitické afanity) k ostatním spi- 
litům jako šmouhy v massách spilitických. Zvláště variolitové afanity 
musily býti takovými nejtvrdšími partiemi, proto objevují Se ve slepencích 
žiteckých poměrně nejhojněji. 
Spilitové valouny ve slepencích nej spodnějšího českého kambria se 
vyskytující jsou novým přesvědčujícím důkazem o předkambrickém stáří 
komplexu vyvřelin spilitických. 
Též valouny hornin žulových a aplitických zasluhují náležité pozornosti. 
Vidíme na nich opětně, že musíme počítati v Čechách s hlubinnými horni¬ 
nami stáří předkambrického a zároveň i s ohromnou denundací predkam- 
brických komplexů vrstevních, která vedla k odkrytí těchto hlubinných 
těles vulkanických. Obnažení jejich nespadá však až do doby mezi zvrás- 
něním a odnosem souvrství algonkického a usazením slepenců žiteckých, 
musilo nastati již mnohem dříve. Máme nepochybné hlubinné horniny 
již ve valounech slepenců algonkických , 4 *) ba ještě drive; poukazuji zde na 
") Srv. R. Kettner, !. c. 3 ), sfcr. 181. 
xxxtv. 
