Vedle variolitu zjištěn ve slepenci z Vršku u Bukové i spilit s plagio- 
klasovými lištnami kostrovitě vyvinutými a proudovitě uspořádanými. 
* Základní hmota proniklá jest sekundárně vzniklým magnetovcem. 
Tmel slepence z Vršku u Bukové jest chloritický, jest ale silně 
proniknut součástkami uhelnými a magnetovcem a místy i přeměněn 
v jehličkovitý aktinolith. 
Polymiktní slepenec kambrický z Čertova pahorku sev. od Příbramě 
místy do droby přecházející, o jehož pochybné stratigrafické příslušnosti 
výše jsme se zmínili, ješt v ohledu petrografickém typickým slepencům 
žiteckým téměř k nerozeznání podoben. Jako tyto, skládá se z materiálu 
většinou nedokonale zakulaceného: z hojných ostrohranných křemenů, 
buližníků a z velkých úlomků spilitových. Křemeny jsou dílem rázu 
žilného, dílem pocházejí asi z pegmatitů, čemuž i hojná přítomnost ostro¬ 
hranných úlomků lamellovaných živců zdá se nasvědčovati. Křemenné 
úlomky jsou bud značnějších rozměrů, nebo jsou rozmělněny do drobných 
zrníček, jež hustě na sebe jsou natlačena a neposkytují mnoho místa pro 
tmel. Tam, kde tmel jest vyvinut ve větším množství, jest vždy chloritický 
jako u slepenců žiteckých. Buližníky, zde neobyčejně hojné a již při ma¬ 
kroskopickém ohledávání horniny nápadné, zastoupeny jsou ve velikých 
ostrohranných úlomcích, mnohdy hustě nakupených'. Na styku křemen¬ 
ných neb buližníkových zrn s úlomky spilitovými opakuje se tentýž zjev, 
jejž jsme všude pozorovali na slepencích žiteckých: zrnko křemenné bývá 
do spilitu vetlačeno. — Spility neposkytují zde svou strukturou mnoho za¬ 
jímavého; celkem zjištěny byly spility s paprsčitě seskupenými lištnami 
plagioklasovými a s velmi hojným ilmenitem, plagioklasové porfyrity 
a variolitové afanity. Zajímavý jsou však tím, že jeví z velké části přeměnu 
živců v zoisit, po příp. epidot, augitů pak v aktinolith, tedy podobnou 
přeměnu, jakou pozoroval Slavík 44 ) na spilitech jihozáp. českého 
algonkia v poříčí dolní Dhlavy, Úslavy, Mže mezi Plzní a Zvíkovcem a j. 
a autor «) v algonkiu dolního Povltaví. Zoisit vyplňuje mnohdy i veliké 
trhlinky ve spilitové hornině. Přeměna horniny vznikla zde však dříve, 
než-li se dostal spilit do slepence jako valoun, tedy nikoliv až ve slepenci 
samém. Tomu nasvědčuje jednak přítomnost velikých ostrohranných 
zrn epidotu a zoisitu v klastickém materiálu slepence z Čertova pahorku, 
jednak i ta okolnost, že žilky zoisitové vždy se omezují jen na spilitový 
valoun nevnikajíce nikdy též do okolní hmoty slepencové. — 
Přehlédněme ještě jednou popis odrůd spilitových, jež v žiteckých 
slepencích jsme zjistili. Vidíme zde pohromadě téměř veškeré faciální 
«) I. c. *}, str. 121—123. 
tí ) 1. c. **>, str. 15-28. 
■ XXXIV. 
