’54 
tedy proti Rožmitálsku, jest rázu tektonického; podle zlomové plochy 
běžící od záp, svahu Plesce přes Hluboký rybník k NesvaČilům pokleslo celé 
první pásmo drobové oproti algonkiu a žule (granodioritu) okolí rožmi- 
tálského. Na průběh některých zlomů příčných souditi můžeme též z náhlé 
změny ve směru vrstev; tak na př. mezi Dubovou Horou, kdež možno 
měřiti SSZ směr vrstev kambrických, a Třemošnou budovanou třemo- 
ženskými slepenci směru SV—JZ probíhá nepochybně příčná dislokace 
v sedle směrem k Oseči, která spadá do pokračování velikého zlomu mezi 
Brodem a Hornovým mlýnem. Podobně i jihozáp. konec hřbetu Třemosné 
přerušen jest zlomem přes Pilku běžícím; na záp. od zlomu toho míří 
vrstvy kambrické nezvyklým způsobem od ZSZ k VJV, čemuž odpovídá 
i průběh hřbetu Zavírky. 
Snadno přesvědčíme se podrobným mapováním i o drobných po¬ 
sunech u Kotenčic a Suchodolu, zvlášt dobře patrných na několikerém 
přetržení žiteckých slepenců. Mnohé příčné zlomy na j. od Dobříše pro¬ 
bíhají nezvyklým směrem téměř od V k Z. Co bylo příčinou tohoto od¬ 
chylného vzniku příčných dislokací, nelze dosud říci. Jeť Dobříšsko tekto¬ 
nicky velmi komplikovaným územím a podrobný výzkum jeho náleží k nej¬ 
těžším místům v jihových. křídle Barrandienu. 
Za jeden z největších zlomů napříč územím námi studovaným pro¬ 
bíhajících pokládám zlom údolí lipížského; soudím, že jest částí mohutné, 
dislokace prostupující napříč Barrandienem od Dobříše přes Brdo na Hře-* 
benech, Vseradice a území siluro-devonské k Berounu , a odtud pak údolím 
Berounky na záp. svah berouského Plesivce. Na geologické mapě See- 
mannovš 61 ) silurodevonského území jižně od Berounky jest určitě vyzna¬ 
čena jen zcela malá část zlomu toho jižně od Berouna, ale z formačních 
hranic a zvláště z přetržení přesmyku „Zlatého Koné' ť záp. od Měnan průběh 
zlomu tohoto na mapě Seemannově dobře vyniká. O dislokaci této, na jejíž 
existenci jsem soudil již před dvěma léty poznáním zlomu u Papežského 
rybníka u Dobříše a která dobře byla známa též doc. Dru J o s. W Ol¬ 
dřichovi, zmiňuje se též E. N o w a k “) ve své nejnovější publikaci 
o tektonice středočes. staršího palaeozoika. — Na všech místech této 
mohutné dislokace můžeme dobře pozorovati značné posunutí vých. 
křídla k SSZ. 
Příčné zlomy, jak jsme je na přehledné mapce byli znázornili, 
arci nečiní nároků absolutní přesnosti; příští podrobné mapování bude 
míti za úkol je zrevidovati a průběh jejich přesně vyšetřiti. Tolik ale po¬ 
kládám za jisté, že příčné zlomy hrály v tektonickém a geomorfologickém 
vývoji Barrandienu a zvláště Brd velikou a důležitou roli. Nejen na Pří¬ 
bramsku, ale i na mnoha jiných místech, tak zvi. na Radnicku a Roky- 
51 ) Das mittelbohmische Obersilur- und Devongebiet sůdwestlich der Beraun. 
Beitráge zur Geol. u. Pal. Osterr.-Ung. u. d. Orients, 20. Wien 1907. 
fe ) Neue Anschauungen uber die Tektonik des mittelbohmischen Altpalaeo- 
zoikums, Centralbl. f. Min., Geol. o. Pal., 1915, str. 309 
XXXIV. 
