První počátky vláken zrakových postřehnouti lze na řezech ze 24. dne. 
Tu nejprv ojediněle objevují se na vnitřní hranici sítnice — při dutině 
sklivcové — konicky přihrocené buničky se zahnutými neb již bičíkovi- 
tými výběžky a to jen při zadním pólu oka, ostatní část povrchu sítni¬ 
cového ohraničena jest úzkým lemem závojového obalu (Randschleier). 
Ye stopce v této době vyniká ventrokaudálně zvlášť výrazně ona 
změna v seskupení fcuněk a jader a jich zbarvení, jak již svrchu uve¬ 
deno bylo. 
Mimochodem budiž zaznamenáno, že v této době objevuje se zřetel¬ 
nější pigmentace tůniček v proximální nevchlipené (zevní) vrstvě sítnicové 
(obr. 10. r, p). . „ , 
Ku zprávě o časovém postupu vláken optických ze sítnice do buněčné 
dosud stopky oční, hodí se nejprv serie ze 26. dne po oplození. Sagittalm 
řezy, prošedše od předního pólu oka přes aequator ku zadnímu pólu, za¬ 
chytí tu často v jednom řezu rovinu vláken (—/ —•) optických (obr. 9., 10.), 
vlákénka vybíhají dorsalně vějířovitě z okraje sítnicového a sbíhají se 
ventralně (dolů) do foetalní štěrbiny; vlákénka sbírají se vždyz několika 
přihrocených neuroblastů z okraje sítnicového a seskupují se nad vnitřní 
hranicí sítnicovou ve skUvci, spojí se vždy po několika v jeden silnější 
svazeček vláken; tyto jednotlivé svazečky mají nápadný, nepravidelné 
k ikatý průběh ve směru dorsoventralním ku foetalní štěrbině, kde všecky 
tyto svazečky vláknové se shrnují jako v držadlo vějíře. Svým zbarvením 
liší se dost postačitelně od okolí, tak že je lze sledovati řez za řezem do foe¬ 
talní štěrbiny i dále do stopky oční. Nejobtížnější jest vyšetřování jich tam, 
kde buněčné stěny válcovitě duté stopky oční přecházejí do obou vrstev 
sítnicových, při čemž osový kanálek stopkový souvisí s mezerou, nyní již 
pouze štěrbinovitou, mezi oběma listy sítnicovými (do mozku ovšem s duti¬ 
nou mozkovou) válcovitý tvar stopky oční a rourkovitý dosud centrální její 
kanálek mění se na přechodu do oka na poloměsíčitý, prohbím ventralně, 
horní dorsální stěna duté stopky přechází do tenkého zevního listu, 
obr 10 r, p, větší ventrální část stěny do ventrálních, vlastních vrstev 
sítnicových (r, d). Na sagittalních řezech jest pak obraz tohoto místa 
na přechodu duté stopky do dvojstěnného pohárku, velmi různý, což platí 
i o kanalku. Bývá tu trojhranný, nepravidelně, poloměsíčitě prohnutý; 
v tomto ohbí ventrálně otevřeném probíhá široká embryonální céva oční 
(obr. 10 a.), která doprovází dál k mozku stále ventralně a ventrokaudalně 
stopku oční; i tato céva jeví na průřezu různé tvary jako širokého neb 
útlého trojhranu, vrcholem dorsalně, aneb byla-li seříznuta stopka šikmo 
podél, má obraz cévního průřezu, který, přiléhaje těsně ku buněčné vrstvě 
stopky, tvoří svou stěnou zároveň mesodermální pochvu. 
Právě na tomto místě ventrokaudálně viděti lze postup svazečků 
vláken čivových, které bud jsou proříznuty napříč co různé zrnité 
aneb poněkud podélně, co krátké klikaté útvary (obr. 11/), vždy mezi 
stěnou cévy a zbytkem epithelialních buněk u (centrálního kanálku). 
XXXV. 
