takže ve stopce zřetelně rozeznati lze štěrbinku mezi pcchvou (pó případě 
stěnou cévy) a epithelialní výplní stopky; čím‘dále od oka směrem centri- 
petalním k mozku, tím méně co do poětu jest svazeěkú nervových, až 
posléze lze dokázati již neurčitě jeden, dva průřezy jich (cbr. 12 /) a dále 
pak v dalším pokračování stopky oční, již ve stěně mozkové, nalézti lze 
j™ epithelialní buňky, které sáhají napříč stěnou až ku otalu mesoder- 
malnímu. Tento mesodermální obal jest později na stopce čím dále tím 
více podoben pravé vazivové pochvě (obr. 13 ni). 
Ony změny na ventrokaudální části buněčné stěny-ve stopce v jejich 
eprtheliích, před vrůstem vláken ze sítnice, jak jsem je svrchu popsal, 
sledovati lze od 26. dne počínaje v buněčné stěně mozkové až na spodinu 
mozkovou tam, kde později povstává chiasma. 
Zdá se tudíž, že tyto změny ve ventrokaudálních epithelilch stopky 
oční, změny co do tvaru polohy a barvitelnosti jednotlivých buněk a jích 
jader a částečné mizení protoplasniy, předcházejí vnikání vláken zrako- 
vý* do stopky od oka ku mozku; cílem mého vyšetřování nebylo, 
jakým způsobem se to děje, zda intracellulamě tělem buněk (intraplas- 
matKky) aneb intercellulamě, mezi nimi, o čemž spor není rozhodnut 
Svrchu uvedená práce S e e f e 1 d e r o v a (1. c. s. 440) z r. 1910 potvrzuje 
.«*je Heldttv.y* r 1909, které učiněny byly na základě zvláštních 
method barveni vlaktnek nervových a buněk i výběžků gliových. H e 1 d 
V“ e , C , * 1 d " fe ..neurofibrilly pronikají piotoplasmatem buněk 
dosud 6stě epithehahu* (sfongicblastů dle H i s e, glioUastů dle H e 1 d a) 
*T T u° U : “ k ° lm ° na osu ‘ 5*m jsem se nemohl na 
svých praeparatech přesvědčit, že by vlákénka čivu zrakového postupovala 
protoplasmatem epithehalních buněk, ve stopce uložených- ovšem jak 
jsem já svrchu poznamenal, nebyly řezy k tomu cíli zvláště barveny' Pc- 
mqm tuto vyldady, jež podány byly o vztahu embryonálních, epithehalních 
kU ™ , C ' m vI4kním esovým. Jen na velmi zajímavý 
T u d d ° VOlUÍÍ SÍ í e Í ž sk ^ embryo- 
bSÍ vdoWn ilv y a Zakládá se na fyziologické degeneraci 
ÍTLl, « ° VyV ° Je tkaní A' c ' s - 75 >- U králičích zárodků 
ÓLÍTve ^ I % P0Z °vI V ‘ Szily v Plotním, čistě epitheUalním 
“ °z k vrůsta i í vlákénka nervová, známky 
zvrhlosti buněěnyd! jader, ve všech stadiích t. zv. karyorhexis (1. c. s 76) 
tř&ěm v^lf T ^ ,* rcmatmu - výstup zmeček z buněk a roz- 
mštěm v cytoplasme; druhého dne na to objeví se již na místě těchto 
r h J° Ž1St ' k “y- navzá í em Podíl osy stopkové souvislé, 
***** **■*» tmnilných- v sousedství těchto 
prvmch dutinek povstávaj nové zvrhlé skupiny. 
v ; S z iily dokázal na voskových modelechdlemethody Bornovy 
e t e r o v y, že dutmky, splývajíce navzájem, utvoří kanálky ve stopce 
v* 
XXXV. 
