jednou neb dvěma radami epithelií, paprskovitě urovnaných, při čemž 
ostatní část stopky, zvlášť celá dorsalní polovina, jest rovněž dosud čistě 
epithelialnf. 
U nejmladšího z vyšetřovaných (Fring. G.) stadií embryonálních, 
jehož délka hlavové části jest as 4 mm, vyskytl se, jak již svrchu uvedeno 
bylo (obr. 17., 18.), ventrokaudalně ve stopce oční světlý úzce poloměsíčitý 
proužek, v němž nalézala se na přič — ku periferii, gliová vlákna -g-, jako 
sklípkovitá tkáň a v mezerách jejich vlákénka zraková -f-; týž útvar po¬ 
stupuje ve stopce, jsa čím dále o něco užší, nežubulbu, ventrokaudalně 
ve stěně žlábku zrakového. V tomto období prodlužuje se — v krajině žlábku 
očního a v krajině hrbolovité stěny mozkové až do krajiny chiasmatu — 
ventralní část protoplasmatu buněk epithelialních, tak že povstává při 
hraniční bláně široký lem bez jader (T. V. obr. 20. v.). V této době jest 
u oka stopka oční ještě široce dutá, tak že příčný průřez centrálního ka¬ 
nálku stopkového jest obklíčen poměrně úzkým, tenkým věnečkem epithe¬ 
lialních buněk; v krajině budoucího chiasmatu zůstávají tak jako ve 
stopce, T. I. obr. 1.—6. jen trámcovité výběžky, jdoucí od vrstev buničných 
na povrch (spodinu) ku hraniční blance, takže pod vrstvami epithelovými 
vytváří se mřížkovaná tkáň T. V. obr. 21. v.; prostory tyto určeny jsou 
pro postup vláken zrakových. Budiž již předem řečeno, že v dalším vý¬ 
voji tato trámcovitá vlákna se prodlužují T. II. obr. 9—12. a tvoří jednak 
okénkové mezery pro svazečky optické, jednak objímají zcela jako pouzdro 
budoucí chiasma. (Viz T. V. obr. 21. T. VI. 24. a T. VII. 25. v.) Poněvadž 
při vývoji dno dutiny mozkové se tu vyzvědá obloukovitě do výše, kterýžto 
oblouk zcela mediai ně se opět mělce dolů prohýbá, budou v pozdějších 
stadiích Vlákna od krajiny obou stopek směrem ku středu míti polohu 
šikmo lateromedialně ventralní, ve středu pak dorsoventralní (T. III. obr. 
14. v.). Táto vlákna a mohutné výběžky mohou činiti dojem křížení se 
a vzbuditi zdám, že jedná se o centrifugalní vlákna pro čiv zrakový, 
která jsou tu možná. Vytváří se tudíž v krajině chiasmatu z vláken gli- 
ových -g-, -v-, nejprv jako voštinovitá tkáň, jejíž mezery mají velikost 
asi buněk epithelialních, později prodlužují se vlákna uvnitř stěny i ku 
povrchu jejímu. Postup tento vynikne z popisu dalších stadií. 
V onom prvním, nej mladším embryu hypophysa tvořila ještě široký 
spojující kanál z dutiny lebeční horním patrem do dutiny ústní a po 
stranách jevila pouze po jednom lalůčku na spodině mozkové, který na 
sagittalních řezech má podobu věnečku epithelií s centrálním otvorem. 
V tomto nej mladším stadiu embrya pěnkavího, u něhož nalézala se 
vlákénka zraková v srpkovitém ventralním oddílu stopkovém (T. IV. obr. 
17., 18.), mohl jsem je stopovati z pravého oka až ku řezu, v němž obje¬ 
vil se zároveň první řez postranního lalůčku hypophysy, v levém oku však 
jen do vzdálenosti osmi řezů od lalůčku hypophysy téže strany. Tím jest 
— mimochodem řečeno — potvrzen známý již nález Ashetonův, že 
vlákna čivu zrakového u ptáků vyrůstají ze sítnice a zároveň mé pozo- 
XXXVI. 
