(T. viz ep.). Vnitřní hranice dutiny mozkové se tu prohýbá nad žlábkem 
očním. Tohoto nápadného, hrbolovitého (na sagittalním průřezu) útvaru 
v zadní, kolmé sténě divertikule (recessu) očního u ryb není (3). Postupu- 
jeme-li v sagittalních řezech se strany laterální, od oka k mozku (T I., 
II. obr. 1. až 10.), přesvědčíme se, minuvse příčný průřez kanálku stopko- 
vého T. I. obr. 1.—6. -c- a pak dále ústí jeho do recessu optického T. II. 7. a 
pokračujíce dále dorsalním hrbolem -z- v zadní stěně, že tento hrbol postu¬ 
puje stále v řezech směrem centripetálním až do krajiny chiasmatu kde 
se pozvolna stěna buněčná snižuje (T. II. obr. 8. a 9.) a zároveň ven- 
trálně (ku spodině) sklání. Jest tedy stěna mozková lateralně od středu 
mozku stluštělá -z-. Tam, kde ústí kanálek duté stopky do žlábku očního 
(r. c.) a doisalně nalézá se svrchu popsaný buněčný hrbol -z- T. II., obr. 
7„ 8., na průřezu, _ ve skutečnosti jest to postranní část stluštělé buněčné 
stěny mozkové, — tam vroste s jedné strany ventralně ze stopky budoucí 
čiv zrakový -o- a vytvoří pod hrbolem, z části i v něm počátek prstovitých 
vláknitý listů čivu zrakového, v hrbolu pak Samém T. Ii. obr. 9. ch! 
budou končití vláknité listy co tractus opticus čivu druhé strany Nej- 
obbžnějším předmětem vyšetřování bylo, ,akým způsobem se děje postup 
prstovitých provazců na vzájem s jedné a s druhé strany. 
Nesnadné bylo určení vývojového období u zárodků, které donášeny 
neb zasdany byly do labo, atoře; jinak bylo by tomu ovšem u embryí domá¬ 
cích ptáku ktere lze po oplození pravidelně dle postupu času ku vyšetření 
vy uati. Ani obvyklého způsobu záznamu o postupu vývojovém dle 
počtu mesoblastomytů nebylo lze užiti, neboť z praktických důvodů 
mikrotomovany byly jen hlavové části embryí. Ukázalo se též že od- 
hadovam stáři zárodku po oplození dle vývoje čočky by nevedloku pře¬ 
svědčivému rozlišení různých vývojových stadií, neboť v té době, kdy 
vlakna zraková ještě nedosáhla zkřížení se a pak, kdy ,iž křížení se jich 
započalo, ma čočka stále ještě dutinku mezi přední, distalní a zadní, prom¬ 
rzni, liž vláknitou částí, která jest u staršího embrya ,en o něco mohut- 
nejsi, coz však ku přesnému rozpoznání vývojového období nestačí. 
Přesvědčil jsem se, že lze, ovšem jen přibližně, odhadnouti vzájemný 
d ° í f kr0čU0sU v době vytváření- se chiasmatu dle 
Sff 1 ^ 0V • í ter ° U ^ měřiti P římo “ a ^ech sagittalních od 
rostrálního pólu hemisphaery ku povrchu krčního ohybu. U zárodků 
pěnkavích vytváří se chiasma při velikosti hlavové části od 4—6 mm 
délky. Postup ke také odhadnouti dle doby, kdy se objeví a prohlu- 
buje saccus mfundibuh. Dosti dobře lze sledovati postup vývoje dle té 
časti stopky oční, v niž vnikají vlákénka zraková 
Nejmladší stadium týkalo se embrya, jehož hlavová část měla délku 
wntTl - T J * 41 jeSt ve st °í >ce úzký, srpkovitý, známý, 
v^hi usek na obvodu stopky (T. IV. obr. 17., 18.), později u dalšího 
^a^a šuem se jeho směrem ku ose ku centrálnímu kanálku (T. I obr 1 
6., T. IV. 19. a V. 20.), jenž jest pak i s této ventralní strany ještě obklíčen 
XXXVI. 
