stěně žlábku a pod hrbolem buněčným a druhý dorsalněji, mezi nimi 
pak podélnou řadu buněk gliových (T. II. obr. 7.). Jak patrno z původ¬ 
ního stadia, prostupovaly výběžky buněk gliových stopku— budoucí čiv 
— na prii, kolmo na osu, usazujíce se patkovitě na zeVní hraniční 
blánu a nyní druhý počet buněk ukládá se podélně s osou čivovou, 
jest to počátek buněčných řad, oněch známých sloupků (T. III. 
obr. 14., g.), v něž rozčleněn jest dospělý čiv zrakový (Kemsáulen). Ač by 
bylo studium této měnivé tkáně gliové u ptáků velmi zajímavým před¬ 
mětem bádání, nestopoval jsem v této práci vývoj a další souvislost její 
podrobně, neboť jednalo se vlastně jen o to, jak povstává druhý, třetí 
a další, prstovitě se proplétající, listovitý svazek chiasmy u ptáků. 
S největší pravděpodobností lze tvrdit i, že tento druhý, ve stopce 
centrálnější svazeček, oddělený od prvního radami buněk gliových, dospěje 
právě tak jako první svazek téhož nervu, z těchže dosud neznámých 
příčin, dříve ku středu chiasmy, tak že druhý sVazek opačného čivu klade 
se pak opět přes něho, jak jsem svrchu popsal. Lze tedy očekávati období, 
kde budou s jedné strany vidlicovitě směrem ku chiasmě, dva svazečky 
a s opačné strany jen onen prvotni, dosud jediný, jako by do vidlice 
prvého vstupující; snad zachytí se u tohoto i počátek teprv dorůstajícího 
čtvrtého svazečku jako původ druhého ramene vidlice nervu zrakového 
opačné strany, jenž vyrůstá pomaleji. Jest pochopitelno, že na přibližně 
mediálním, sagittalním řezu budou jemné svazečky tyto protnuty kolmo 
na svůj průběh co různé skupinky ve mřížoví gliovém; o jich vztahu 
nelze se tu však na sérii ani Bornovou methodou s plnou určitostí 
přesvědčiti; spíše nalézti lze obrazy, které potvrzuj í .svrchu uvedený vý¬ 
klad, na ohybu žlábku zrakového do vlastní krajiny chiásmové. Na obraze 
vidět i jest ku př. dva, tři útlé svazečky vláken v okénkovité tkáni gliové 
(T. II. obr. 11.); postoupí-li sagittalní řezy další směrem lateromedialním 
od stopek očních a ohybu jejich, kde jdou více neb méně šikmo na vlákna 
zraková, budou ony jemné svazečky s obou stran se sbíhající, ku křížení 
se a v něm, zároveň s průřezy mřížkových prostorů vláken tkáně gliové, 
proťaty kolmo (T. II. obr. 12. -ch-); tím povstanou nyní skupinky tečko- 
vité v řadách rostrokaudalně delších, v nichž nelze se však vyznati, které 
z nich náleží optickým vláknům strany jedné a které vláknům strany 
opačné. 
Teprv, když vlákna zraková, tvořící jeden svazek, jsou četnější, lze 
stranu jich určitě rozeznati (T. III. obi. 15 o. t.); v této době objevuje se 
ještě jiný znak, jímž vyniká pak určitě svazek čivu zrakového co takový 
jak před skřížením, tak i mediálně ve Vlastním skrížení se s obou stran. 
Jest potřebí však míti se na pozoru u výkladu řezů při ohybu stopky — 
kde probíhá rozdělující se čiv zrakový jedné strany a kde zároveň do této 
vidlice jeho vst upují svazky trámce zrakového druhé strany ku př. jako 
skřížené dva a dva prsty Fring D. T. V. obr. 22; jde-li řez na tomto 
místě zcela lateralně (od středu chiasmy), poněkud šikmo, mohl 
XXXVI. 
