Část trámce na opačnou stranu štěrbinovitými, gliovými prostorami hrbo- 
lovitě stluštělé stěny (-z-) — do budoucího zakončení prstovitého traktu 
optického, jehož první prstovitou část tím vytváří, což rychleji postupující 
vlákna rovněž učinila. 
Získati, jako u ryb, takový počet embryí ptačích, ne domácích, aby 
se mohlo na zdařilých sériích dokázati, že vlákénka jedné strany sahají 
v jistém stadiu dále centripetalně, než se strany druhé, aneb že na jedné 
straně chybí ještě tractus, t. j. že vlákna s druhé strany dosud nedorostla, 
ijení ovšem snadné. Bylo by záhodno u embryí ptačích barvití vlákénka 
zraková, příliš jemná, sporá a ve spleti gliové tkané málo zřetelná, jinou 
methodou,aby určitěji vynikla. Jak jsem svrchu zaznamenal, zdařilo se mi 
dosud pouze u jediného embrya (Fr. G.) dokázati, že vlákna zraková 
rostou nestejnoměrně s obou stran a pak teprv se asi jako u ryb pře¬ 
kříží. Tento závěr potvrzuje sledování dalších stadií, v nichž viděti lze 
jak na příčných tak na podélných řezech, povstávání dalších 
svazečků vláken zrakových v obou stopkách očních. 
K tomu cíli jest však na místě, popsati ještě další změny, které 
velmi brzo nastávají v oné části stopky oční, do níž nejprvé vrůstají vlá¬ 
kénka zraková ze sítnice. 
Jak jsem u prvního, nej mladšího embrya ptačího, jehož jsem za 
východ išté použil, popsal, jsou stopky oční plně buněčné, vyjímaje ventro- 
kaudalní světlejší proužek, v embryologii oční vůbec zcela známý, V této 
době jest kanálek stopkový — lumen — obklíčen čistě epithelovými 
buničkami (T. IV. obr, 17. a 18.), jak již Mihalkovicz (1. c.) a j. 
výslovně podotýká. Tu objeví se na hranici (T. IV. obr. 17. -g-) této 
epithelialní obruby - v ní a pH ní často již v okraji onoho ventralního 
proužku, sporá jádra (T. IV. obr. 19., T. V. 20 -g-.) _ 1-2-3 na jednom 
příčném průřezu stopkou -; jádra tato jsou bledší, jemně zrnitá, spíš 
oválnější než protáhlá jádra epithelií. Svou polohou liší se patrně 
od těsně paprskovitě uložených řad epithelialních, mívají delší osu po 
délce stopky, kdežto delší osa epithelií stopkových kolem kanálku jest 
na přič, paprskovitě stopkou, kolmo na podélnou osu její. Později se¬ 
skupí se tyto buničky v podélnou řadu i dvojřadí a mezi tímto, Ve stopce 
podélným, proužkem buničným a zbytkem buněk epithelialních u kanálku 
vystupuje nové bledší místo na příčném průřezu stopkou (obr. 1.—6., 
19.); tato jest pak složena z dorsalních dvou třetin dosud epithelialně 
buněčných, objímajících centrální kanálek, a as ze třetiny ventralní 
(ev. ventrokaudalní), kde jsou dva světlejší proužky, t. j. známý prvotní, 
pn peníem a druhý blíže středu stopky; mezi oběma leží buničky (-g-) 
(T. IV. obr. 19.), jak patrno, gliové, jichž výběžky tvoří i v novém 
proužku s výběžky centrálních buněk nepravidelné mřížoví, jímž 
vrůstají nová vlákénka zraková co svazeček druhý 
směrem ku žlábku zrakovému. Na chybu, ku krajině chiasmové, vidíme 
pak bývalý první svazeček vláken čivových ventralně při povrchu ve 
XXXVI. 
