ROČNÍK XXIV. 
TftlDA II. 
ČÍSLO 37. 
O vývoji svalstva okohybného u člověka. 
Za podpory II. tř. České Akademie z fondu Dra Šíchy. 
Napsal 
Docelit MUDr. Otakar Lešer, 
asistent české oční kliniky prof. Dr. J. Deyla. 
(Z c. k. českého ústavu pro normální anatomii prof. Dr. J. Janošíka.) 
Předloženo dne 24. června 1915. 
Zajímavé poměry vývinu svalstva okohybného u člověka, jež jsem 
měl příležitost pozorovati při studiu vývinu tvaru oka u člověka na sé¬ 
riových řezech bohatého materiálu českého anatomického ústavu prof, 
Dr. J. Janošíka, vedly mne k tomu, že rozhodl jsem se zabývati se touto 
otázkou. 
Jak známo, vytváří se svalstvo skeletní z. t. zv. mesoblastsomitů, 
kde jejich dorsolaterální část dává původ svalstvu, jich medianní vazivu. 
Mesoblastsomity uspořádány jsou segmentálně. Toto uspořádání segmentů 
však možno stopovati jen až ku hlavovému oddílu embrya. Celá řada 
badatelů chtěla prokázati segment ámí uspořádání také i v této části, 
než otázka tato zůstává dosud ještě nerozřešena. Janošík objasňuje tuto 
otázku ve své knize slovy: „Žkoumáme-li geneticky poměry svalů a obrat¬ 
lovců, shledáváme, že právě jako skelet, tak i svalstvo ukazuje segmentaci 
a zároveň poznáváme, že segmentace svalstva je prvotní, kdežto segmentace 
skeletu sekundární se jeví. Jsou totiž u embrya základy pro svaly zv. 
myomery (mesoblastsomity) daleko dříve naznačeny, než vůbec o nějaké 
segmentaci skeletu je stopy, kdy tento pouze neělánkovanou chordou 
jest zastoupen. K této pak teprve později přistupují k vytvoření skeletu 
jednotlivá septa mezi myomery, zkrátka jest vázána segmentace páteře 
na segmentaci svalstva a nervstva, které spolu jdou ruku v ruce. Také 
skutečně jen tam jest skelet rozčlánkován, kde založeny jsou segmenty 
svalové a kde tyto k dalšímu vývoji dospívají. Kde tyto scházejí, tam 
segmentace jest zbytečnou, poněvadž skelet jako útvar jednotný lépe 
dostojí své fysiologické funkci při ochraně centrálního nervstva než skelet 
XXXVII. 
