ROČNÍK XXIV. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 38. 
Rozklad kyseliny hippurové. 
Napsal 
Dr. inž. JAROSLAV CHARVÁT. 
Z c. k. ústavu pro zemědělskou bakteriologii při c. k. české vysoké škole technické 
v Praze. Přednosta Prof. Dr. AI. Velich. 
(S 1 vyobrazením a 2 tabulkami.) 
Úvod. 
Význam činnosti ammonisačních bakterií v koloběhu dusíku vedl 
mne ke studiu biologie těchto zajímavých mikroorganismů. Nezbytná 
jejich působnost vystup aje zvláště při rozkladu dusíkatých látek, obsažených 
v moči — hlavně močoviny, kys. hippurové a kys. močové . 
Dusík v nich obsazený, neassimilovatelný pro rostliny, se působením 
těchto mikrobů mineralisuje — mění se ve formu minerální, kterou již mohou 
rostliny zpodobovati. Otázka této proměny dusíku močoviny působením 
mikroorganismů kvašení ammoniakálního byla již studována, hlavně 
Miquelem a jeho následovníky. Rovněž rozklad kys. močové byl 
během času osvětlen. 
Pokud se týče kys. hippurové neschází sice prací, pojednávajících 
o jejím štěpení bikteriemi, avšak chemická stránka ammoniakálního kva¬ 
šení této kyseliny nebyla dosud dostatečně prozkoumána. I snažil jsem se 
v této práci ty mezery vyplniti již také s ohledem na skutečnou důležitost 
mikrobiologického rozkladu kys. hippurové v praksi hospodářské. ^ 
Kyselina hippurová (benzoylamidooctová) přichází v přírodě snad 
jedině jako produkt látkové výměny organismu zvířecího a to hlavně 
býložravců. Procentické její množství v moči není stálé, kolísá od stop 
až do 2-7%, jak udávají různí autoři ku př. Miquel, 1 ) Henneberg, 
Kůhn, Yoshimura. 
i) Dle Miquel a obsahuje průměrně moč hovězího dobytka 16%. koňská 
moč pak 0 5% kys. hippurové. 
Rozpravy: RoS. XXIV. Tř. IL Č. 88. 1 
XXXVIII. 
