9 
solí u 14 bakterií větší než při glukose. Z nich vykazoval Bac. čís. II. nej¬ 
větší differenci v kladném smyslu (42-58%), nej menší Bac. čís. IX. (0-69%). 
Ve smyslu negativním byl maximální rozdíl u Bac. čís. XX. (16-60%), 
minimální u Bac. čís. VIII. (3-10%). Vypočtením arithmetického prů¬ 
měru vzniklo tohoto ammoniakálního dusíku: Při užití glukosy 28-20%, 
u saccharosy 36-37%. Tedy rozdíl při použití saccharosy oproti glukose 
je 8-17%. 
b) Srovnáním množství uniklého ammoniakálního dusíku během 
kvašení shledáváme, že uniklo při glukose od 1-16% (Bac. čís. IV.) až do 
39-66% (Bac. Čís. II.), při saccharose prchlo od 1-74% (Bac. čís. V. a VI.) 
až do 51-72% (Bac. Čís. I.). U 11 druhů uniklo více ammoniakálního 
dusíku při užití saccharosy oproti glukose. Největší rozdíl v kladném směru 
.jeví se u Bac. čís. XII. (27-75%), nejmenší je u Bac. čís. XIX. (3-44%). 
Ve smyslu pak záporném je maximální difference u Bac. čís. VIII. (31 -87%), 
minimální u Bac. čís. V. (0*69%). Zjištěno bylo průměrně uniklého ammo¬ 
niakálního dusíku během kvašení : Při užití glukosy 18-09%, za přítomnosti 
saccharosy 21-10%. Jeví se tudíž rozdíl pří užilí saccharosy oproti glukose 
3-01%. 
c) Různou schopnost zkoušených mikrobů mineralisovati kys. hippu- 
rovou lze nejlépe posouditi z množství celkem vytvořeného ammoniakálního 
dusíku — čili z ammonisace. V prostředí s glukosou mineralisoval nejvíce 
Bac. čís. VII. (77-01%), nejméně Bac. čís. VI. (11-74%). Při užití saccha¬ 
rosy nejvíce „prokvasil" Bac. čís. I. (93-37%), nejméně Bac. Čís. VI. 
(18-98%). Ammonisace byla v mediu se saccharosou u 13 bacillú vyšší než 
za přítomnosti glukosy. Největší rozdíl v kladném smyslu jeví Bac. čís. XII. 
(42-92%), nejmenší pak Bac. čís. VI. (7-24%). Difference maximální 
ve smyslu záporném jest u Bac. čís. VIII. (34*97%), minimální u Bac. 
čís. XVII. (1*97%). Zkoušené mikroby mineralisovaly průměrně z kys. 
hippurové při užití glukosy 46-29%, za přítomnosti saccharosy 57-47%. 
Tedy je rozdíl při užití saccharosy oproti glukose 11-18%. 
d) Jisto je, že různé kultury mají velice různou schopnost minerali¬ 
sovati kys. hippurovou. Rozhoduje zde pravděpodobně druh zkoušeného bacilla. 
e) Dále vysvítá z čísel tabulky této, že připisovali všeobecně saccha¬ 
rose příznivý vliv na ammonisaci kys. hippurové není oprávněné. U většiny 
kultur jeví se sice vyšší, u některých však je též menší. Patrně tedy roz¬ 
hoduje zde také povaha příslušného bacilla. 
f) Uvedená průměrná čísla mohou míti částečný praktický význam 
při posuzování rozkladu kys. hippurové v moči. Udávají, do jaké míry 
může býti tato kyselina mineralisována za příznivých podmínek výživy 
mikrobů během určité doby (30 dnů). 
Číselné výsledky tabulky čís. I. ukazují zřejmě: jednak Číselně vy¬ 
jádřenou, skutečnou schopnost zkoušených kultur zkvaŠovati kys. hippurovou, 
jednak různost této schopnosti u rozmanitých mikrobů, isolovaných z okolí 
Poděbrad, Nymburka a Uhříněvsi. 
XXXVIII. 
