10 
Všeobecné pak možno z těchto výsledků uzavřití'. V přírodě existuje 
značný počet různých bakterií , rozkládajících kys. hippurovou. A to nejen 
tam, kde kyselina tato v přírodě je hlavně rozkládána, totiž v močůvce, hno- 
jůvce, mrvě a kompostu, nýbrž i v půdě vyskytují se stejně účinné mikroby. 
Dále snažil jsem se dokázati, zdali se při rozkladu kys. hippurové 
tvoří nebo netvoří elementární dusík. 
K tomu účelu provedl jsem následující pokusy: Osm Erlenmayerovek 
obsahu 1 1 naplněno po y 2 1 živného media, s 5 g kys. hippurové (přesně 
do každé zvlášť odvážené), 0-5 g JCjH P0 4 , 0-25 g Mg S0 4 a 500 g destilo¬ 
vané vody. Ve čtyřech baňkách rozpuštěno ještě po 1-25'g glukosy, ostatní 
ponechány bez cukru. Všechny pak po neutralisaci sodou podrobeny ná¬ 
ležité sterilisaci v proudící páře. K očkování použil jsem bakterií rozma¬ 
nitého původu a dobře prokvašujících kys. hippurovou. Zvolil jsem Bac. 
čís. I., pocházejícího z hnojůvky, Bac. čís. XVI, isolovaného z kompostu 
a Bac. čís. XVII., nalezeného v půdě pařenišťní. Těmito mikroby na¬ 
očkoval jsem tři Erlenmayerovky s cukrem a tři bez uhlohydrátu. Do 
živného prostředí dvou Erlenmayerovek neočkováno, byly ponechány 
za kontrolní. I bylo třeba znáti množství ammoniaku, prchlého z tekutiny 
během, kvašení, ať již přímo se tvořícího, neb odštěpeného rozkladem uhli¬ 
čitanu ammonatého. Proto byly opatřeny očkované baňky dvakráte 
vrtanými kaučukovými zátkami, kterými procházely dvě silnostěnné 
trubičky. Jedna ústila pod hladinou roztoku a nahoře byla uzavřena 
kaučukem s plnou tyčinkou. Druhá pak, plynopudná, spojena byla se 
dvěma „U“ — rourkami, naplněnými v ohybu skleněnými korálky. Do 
prvé „U“ — trubičky odměřeno přesně 4 ccm, do druhé 3 ccm 2 % ň kys. 
sírové, což odpovídá dohromady 17-5 ccm n O. Všech osm Erlenmaye¬ 
rovek dáno bylo do thermostatu na teplotu 37 J C. 31. den po naočkování 
byly baňky vyjmuty a předem podrobeny analysi baňky se zkvašenými 
xxxviii. 
