12 
Vedle tohoto fakta zjištěno však současně (viz tabulku), že v případě, 
My použito živného prostředí bez uhlohydrátu, bylo množství uniklého ammo- 
niaku daleko vetší než tehdy, když očkováno bylo do výživné tekutiny s cukrem. 
Tak u Bac. čís. I. uniklo NH 3 o 3-29% a u Bac. čís. XVI. o 9-63% 
NHj více z media bezcukematého než z prostředí s glukosou. To vysvětluj i 
tím, že v případě, kdy je přítomen lehce stravitelný cukr, tvoří se při jeho 
stravování jednak značné množství C0 2 a dále organické kyseliny, což 
obojí váže vznikající NH3. Užijeme-li však živné tekutiny bez uhlohydrátu, 
nemůže se ammoniak zmíněným způsobem vázati, zejména když uhli¬ 
čitan ammonatý není dosti stálý. Bylo pak skutečně možno v Erlenmaye - 
rovkách s kvasícími roztoky bez cukru již prostým čichem se přesvědčiti o ammo- 
niakálním zápachu, kteréhož nebylo v baňkách s cukrem. 
Nelze přehlédnouti ještě jeden fakt, plynoucí z čísel tabulky předchá¬ 
zející. Z nich je patrno, že Bac. čís. XVII. při tomto pokusu vůbec ne- 
uvolňoval ammoniaku, kdežto při pokusu dřívějším (viz tabulku čís. I.) 
byla ztráta dusíku, připadající na prchlý ammoniak značná (35-88%). Po¬ 
dobné platí v menší míře také o druhých kulturách, totiž Bac. čís. I. a Bac. 
čís. XVI. U těchto je množství prchlého ammoniaku, t. j. neutralisovaného 
v „XT rourkách, při tomto kvašení menší. Obnáší u Bac. čís. I. 3-94%, 
u Bac. čís. XVI. 4-83%, jak vysvítá z tabulky předcházející. Naproti . 
tomu úbytek dusíku uniklým ammoniakem obnášel dle tabulky čís. I. 
u Bac. čís. L 31-14%, u Bac. čís. XVL 8-06%. (Srovnání tato platí ovšem 
pro zkvašené výživné tekutiny s cukrem). 
To lze vysvětliti jen tím, že dříve, kdy kvasily tyto živné roztoky v Erlen- 
mayerových baňkách, uzavřených jen vatovou zátkou, měl vzduch přístup, 
tedy i výměna plynů byla dostatečná. V těchto pokusech však byly kvasné 
baňky neprodyšně uzavřeny kaučukovou zátkou, takže diffuse vzduchu 
a kvašením vznikajících plynů nebyla možná. Tím byla jak atmosféra nad 
kvasící tekutinou, tak i roztok sám nasycen kysličníkem uhličitým, vznikajícím 
při kvašem. Tento pak bránil stupňované dissociaci uhličitanu- ammonatéko. 
Otázku existence dusíkatých meziproduktů, totiž glykokollu, resp. jiných 
aminolátek ve kvasících, živných roztocích s kys. hippurovou, podařilo 
se rozluštili pokusy, které vykonali jsme spolu s Dr. AI. Kroulíkem. 
Ve snaze, kvalitativním způsobem dokázati meziprodukty bakteriel- 
ního rozkladu kys. hippurové, í&tralijsme zejména po barevné reakci na 
aminokyseliny. Tato byla nalezena v reakci Chodatově. Zdůrazňujeme 
zde její použití hlavně z důvodu, že pro tento účel se ukázala býti nanejvýše 
vhodná. Glykokoll je totiž látka, na kterou se reakce Chodatova 
obvykle zkouší a tento jsme chtěli právě jako meziprodukt dokázati. 
Reakci uvedenou vyzkoušeli jsme nejprve na lučebně čistých látkách 
~ kys. hippurové a glykokollu. Dle návodu připraven roztok p-kresolu 
a tyrosinasy. Tato byla vyrobena v suché formě z bramborových slupek. 
Obě činidla smísena ve stejných objemech. I pozorováno, že s glykokollcm 
XXXVIII. 
