16 
Dusík, připadající na aminokyseliny, náleží asi výhradně glykokollu. 
V tom případě odpovídalo by nalezených 24 mg dusíku 12 87 mg glykokollu, 
čili roztok tohoto byl by v kvasící tekutině as 0-05%ní. 
Tím dokázáno opětné, že se při rozkladu kys. hippurové skutečně pře¬ 
chodné dusíkaté produkty tvoří a do jisté míry v živném mediu i hromadí. 
Zároveň však vyplynul důsledek, že při určení organického dusíku ve kvasící 
tekutině připadá Část tohoto i na glykokoll. 
V živných tekutinách s jinými kulturami aminokyseliny zatím 
kvantitativně dokazovány nebyly, ač dá se předpokládati, že i zde větší 
neb menší měrou se může glykokoll ve kvasící tekutině hromaditi. (Viz 
též kvalitativní důkaz.) 
Na základě zjištění aminolátek jak kvalitativního, tak kvantitativního, lze 
usuzovati na enzymatickou, hydrolytickou Činnost při štěpení kys. hippurové 
na její složky, glykokoll a kys. benzoovou. Na tuto činnost dá se souditi z toho, 
že se uvolňuje z kys. hippurové více glykokollu než bakterie přímo spotřebují. 
Po stanovení glykokollu bylo přirozeno zjistili, zdali i druhá složka 
rozkladu kys. hippurové, totiž kys. benzoová se též bakteriemi rozkládá, 
či veškerá uvolněná se v živném prostředí hromadí. 
Také tuto otázku jsem hleděl rozřešiti. 2a tím účelem použil jsem 
zkvašených tekutin bezcukerných, užitých při pokusech, zdali se tvoří při 
bakterielním rozkladu kys. hippurové elementární dusík. (Viz str. 11.) 
V těchto roztocích jsem předem pátral po kys. benzoové. O její přítomnosti 
přesvědčil jsem se tímto způsobem: Isoloval jsem ji ze zkvašeného roztoku 
s kys. hippurovou vytřepáním petrolejovým etherem. Po odpaření tohoto 
na mírně teplé vodní lázni zbyly bílé krystallky, ve kterých poznána kys. 
benzoová stanovením bodu tání a zkouškou na nitrobenzol. 
Zjistiv kys. benzoovou kvalitativně, snažil jsem se pak určití její množ¬ 
ství. Na toto bylo možno souditi ve zkvašených živných roztocích z množ¬ 
ství celkem vytvořeného ammoniakálního dusíku. Totiž uvolnilo se jí při 
nej menším tolik z kys. hippurové, kolik odpovídá ammonisovanému glyko¬ 
kollu, který spolu s kys. benzoovou vznikl. Z rozdílu pak mezi množstvím 
kys. benzoové, vypočítané z vytvořeného ammoniaku (uvolněného i vázaného) 
a kys. benzoové, určené (zbylé v roztoku), vychází množství kys. benzoové, 
strávené bakteriemi. 
I postupoval jsem následovně: 
Z Vzl obsahu prokvašeného živného prostředí (s 5 g kys. hippurové), 
zředěného na 1000 ccm, odděleno přesně 250 ccm roztoku. To odpovídalo 
původnímu množství 1 *25 g kys. hippurové. V odměřeném podílu tekutiny 
stanoven ammoniakální dusík 1 ) destillací s MgO a přepočítán na celý obsah 
živného media. Z tohoto roztoku uniklý ammoniak během kvašení absor¬ 
bován v „U“ — rourkách a zjištěn titrací. (Viz str. 11.) Srovnáním těchto 
výsledků dostaneme následující přehled: 
i) Aminokyseliny nebyly přítomny, jak zjištěno reakci Chodatovou. 
XXXVIII. 
