19 
Produkty tohoto štěpení lze ovšem těžko tušiti. Nelze yšákpopříti, 
že assimilace látek s benzolovým jádrem bude míti vliv na povahu v orga¬ 
nismu vytvářených uhlíkatých sloučenin, zvláště asi bílkovin. 
Chtěje dále rozřešiti otázku existence mikrobů se schopnosti štěpili 
pouze glykokoll, postupoval jsem tímto způsobem: 
Předem upravil jsem živné bezcukerné roztoky jednak s 1 g kys. 
hippurové, jednak s 1 g glykokollu. V obou případech přidal jsem potřeb¬ 
ných výživných' solí: 0-1 g K 2 HP0 4 , 0-05 Mg SO + , jež jsem rozpustil ve 
100 ccm destillované vody. Po neutralisaci sodou a náležité sterilisaci 
v proudící páře, očkovány tyto tekutiny hnojem (ze dvora „Zboží" v Po¬ 
děbradech). 
Při 37° C vypěstoval jsem v prostředí s kys. hippurovou i v roztoku 
s glykokollem hrubé kultury. Z těchto pak isolovány čisté kultury litím 
ploten na obyčejném masopeptonovém agaru. Zajímavo je, že mikrob, 
získaný z media s glykokollem, byl identický s Bac, čís. V. Kultura tato 
byla dříve isolována z kravské močůvky (dvora „Zboží" v Poděbradech). 
Bakterie, získaná z výživné tekutiny s kys. hippurovou, byla shodná 
s Bac. čís. XV., vypěstovaným z hnoje (dvora „Ztoží"). S těmito znovu 
isolovanými mikroby provedl jsem následující pokusy. 
Přeočkoval jsem bakterie z glykokollového roztoku — rozkládající 
glykokoll — do živné tekutiny s kys, hippurovou. A opačně naočkoval jsem 
mikroby, vypěstované z prostředí s kys. hippurovou, — štěpící tuto kyselinu 
— do výživného media s glykokollem. Roztoky tyto byly opět bez uhlo- 
hydrátu. V obou případech dostavil se při 37° C po 3—5 dnech rozklad — 
ammonisace. Tato byla zřejmě dokázána jednak Nesslerovým činidlem, 
jednak vydestilováním alkalické tekutiny a lakmusovým papírkem. 
Opětované pokusy jevily týž výsledek. 
Z těchto pokusů plyne závěr, že bakterie, stravující glykokoll, štěpí 
též kys. hippurovou. Platí-li to všeobecně ■— nelze ovšem tvrditi. 
Konečně provedl jsem rozbory živných umělých medií s kys. hippu¬ 
rovou, zkvašených degenerujícími kulturami s ohledem na dusík. 
Veškeré výsledky analys, uvedené v tabulce čís. I., byly ještě více¬ 
ré kontrolovány. Stupeů mineralisace byl při dalších kontrolách stále 
menší. Příčinu toho bylo nutno hledati ve způsobu pěstování těchto 
mikrobů. 
Postup 1 yl totiž tento: Ze zkvašené kys. hippurové v Erlenňiayerově 
báftce jsem přeočkoval kultury na bouillonový agar. Z tohoto přenesl 
jsem bakterie při dalším zkoušení do živné tekutiny s cukrem a kys. hippu¬ 
rovou. Mnohdy však bylo třeba k uchování některých kultur přeočkovati 
tyto z bouillonového agaru na nový, ba i na třetí dříve, než mohly býti 
jimi opětně naočkovány živné roztoky s kys. hippurovou. 
2* 
XXXVIII. 
