22 
1. Z čísel; poslední kolonny, tab. čís. I., patrno (jak bylo již pozna¬ 
menáno), že rozdíl ammonisace organického dusíku kys. hippurové za užití 
saccharosy a glukosy je u některých kultur kladný, u jiných pak záporný. 
2. Při kontrolních analysách degenerovaných již mikrobů měnil 
se tento rozdíl u některých bakterií a sice kladný v záporný a naopak. Toto 
j e zřejmo z poslední kolonny tab. čís. II. Tak u Bac. čís. VI. byla difference 
ammonisace při první a druhé analyse kladná, při třetí pak záporná. Opak 
je u Bac. čís. XIII. a XX. Při první kontrole shledána tato difference 
záporná, kdežto při druhé a třetí byl rozdíl ten kladný. U ostatních de¬ 
generovaných bacillů čís. I., III., X., XVI. a XVIII. tato změna pozo¬ 
rována nebyla. 
Bylo tedy dokázáno i při pokusech s kulturami degenerovanými, že 
saccharosa nemá všeobecné příznivého vlivu na stupeň ammonisace orga¬ 
nického dusíku kys. hippurové, ale rozhoduje zde jak povaha, tak i stupeň 
degenerace dotyčné bakterie. 
Resumé. 
1. Z močůvky, hnojúvky, hnoje a různých půd isolováno bylo 20 druhů 
bakterii, u kterých zjištěna schopnost rozkládali kyselinu hippurovou. Po¬ 
znáno, že většinou patří do skupiny bacillů bramborových (Mesentericus) . 
Také Bac. pyocyaneus zkoušen, zdali rozkládá kyselinu hippurovou. 
Dokázáno, že tuto látku zkvašuje, což odporuje tvrzení Leoa, dle něhož Bac. 
Pyocyaneus kyselinu hippurovou neŠtépí. 
Nalezeno, že z 21 kultur, zkvašujících kyselinu hippurovou, štěpilo 
15 též močovinu a 17 i kyselinu močovou. Schopnost rozkládali tyto tři du¬ 
síkaté sloučeniny byla společná 14 bakteriím. I možno tyto označili za ammo- 
nisační mikroby v širším slova smyslu. Daleko nižší poměr udává S c h e 11- 
mann. Ten našel, že z 25 isolovaných kultur měly jen 4 tuto všeobecnou 
schopnost. 
Z fakta, který byl mnou konstatován, plyne daleko vetší rozšířenost 
bakterií s ammonisační schopností (v širším slova smyslu), než by bylo lze 
souditi dle údajů Schellmannových. 
2. Na rozdíl od jiných autorů (Schellmaim, Bierema a j ), kteří pro¬ 
vedli analytické pokusy s několika málo mikroby, kontroloval jsem u všech 
21 zkoušených bacillů kvalitativně i kvantitativně způsobilost mincralisovati 
kyselinu hippurovou. Za míru této ammonisace vzato množství celkem 
vytvořeného ammoniaku. Tato mirieralisace obnášela minimálně 11-74%, 
maximálně 93-37% původního organického dusíku. Výsledky těchto 
srovnávacích pokusů jsou přehledně sestaveny v tabulce čís. I. Z ní je 
patrna různá kvasící schopnost u mikrobů i ze stejného naleziště. 
XXXVIII. 
