takže obdržíme místo (9!) 
i ( /w-tgV) ) 
d(e‘T) V g («**) ) 
/ 
g («*’’> 
á(e«») ... (9 a) 
Zachovávajíce označení vzorců (3), seznáme, že zůstává v platnosti 
věta A, takže ze vzorce (9 a) dostáváme rovnici analogickou vzorci (4) 
( 10 ) 
Při tom jsou opět 0* a a k kořeny rovnic 
«» = 0; /®-*g(fl = o. 
Značí-li opět fi počet kořenů 0 menších svou absolutní hodnotou 
než 1 a r počet takových kořenů a, bude podle poznámky ke vzorci (4 a) 
' = P .(1Q«> 
Platí tedy věta B i pro z ležící vně křivky C. Jest tedy 
W<1, (Af = 1, 2, 3,. .,}) 
|a*|>l, (k = p+\, p + 2, 
Vro H (z) dostáváme rozvoj analogický rozvoji (5) 
H (2) = ř.o A * (e ‘ +*»*+••• +«►* - a*—... a*) + 
+ *£* + • ■ • + *—/V+* —/V+*2 — ■ • ■ — (C V) 
nebo také 
H(z) = A +ŠA t (af + •? + ... + */) + 
+ j B * (e »+* + «T+* + .. . -t- a£ *) , 
A) VpHpadu, že některé f, =0 nutno jest klisti místo ff číslo 1. 
XLI. 
