,3 
lety určil pro práci Ž e 1 í z k o v u, 12 ) rovnéž tak západně od horního 
Padrfského rybníka, kde žulu již Ambrož popisuje a Pošepný 
na mapě vyznačuješ) Mezi oběma těmito většími výskyty jest roztroušeno 
několik menších, od Pošepného zmapovaných; ale jako celá rož- 
mitálská část jeho mapy Příbramska, i tyto údaje vyžadují soustavné 
revise, což vidno již z velkého počtu korektur v jednotlivostech, jež 
podaly o Rožmitálsku citované práce Želízkova, autorova 
a Kettnerova. Co samých žul se týče, vystupuje SV od Nového 
rybníka kambrium třemošenské v místech, kde zakreslena žula, žulový 
ostrůvek v záběhelském lese mezi „Panskou loukou' 4 a samotou „V cha¬ 
lupách" jest mnohem menší, za to nacházíme roztroušené žulové balvany 
při cestě jdoucí na JZ od cóty 712 mezi prvým a druhým průsekem napříč 
ji protínajícím, dále u průseku mezi „Lomskou boudou" a Červeným 
vrchem, a to v oddílu mezi rožmitálskopadrťskou silnicí a nejbližším 
průsekem směru SZ i něco ještě za něj, konečně na jih od horního Padrf- 
ského rybníka, odkud již Ambrož popisuje hrubozmný pegmatit. 
Celkem tedy lze předpokládati v nevelikých hloubkách žulu všude mezi 
Rožmitálem a Padrtí. 
Kontaktně metamorf ovane horniny na Rožmitálsku znal již P o š e p n ý, 
jenž uvádí ve tmavých pískovcích rohovce 14 ) mezi Sedlicemi a Věšínem 
i na Hradci u Skuhrova, 15 ) avšak mylně pokládaje žulu za starší než 
algonkium neuznával přeměnu rohovcovou za kontaktní. Hranici algonkia 
vůči kambriu i zde jest korigovati, v hrubých rysech asi tak, jak na základě 
našich pochůzek z jara letošního roku jest vyznačeno na mapové skizze 
Kettnerově, přiložené k jeho i mojí poslední práci; v obou těchto 
uvádějí se i další doklady pro kontaktní metamorf osu účinkem erupce 
žulové, na spilit Dubové hory Z od Bukové, jenž přeměněn v horninu 
amfibolitickou, i na žitecké slepence z Vršku V od Bukové i j., ve 
kterých žula podmínila vznik sekundárních rud a j. Pro předmět této 
práce jest důležito, že v nesporném algonkiu nikde se neshledáváme 
s břidlicemi chiastolithickými, nýbrž zplodinou kontaktní přeměny jsou tu 
biotitické rohovce, které již Pošepnému byly známy; zvláště typicky 
jsou vyvinuty ve skalkách při cestě ze Zalán do Rožmitála i na Z a S 
od Sedlic a Hájku (có. 575 a 610). 
Od těchto produktů kontaktní metamorfosy hornin algonkických 
zcela rozdílné jsou chiastolithické břidlice ze dvou nalezišť, jež zjistil 
pan J. Syrovátka, správce železáren v Rožmitále. Jemu děkuji 
“) 1. c. 3 str. 4—5. 
1# ) Slavík, Spilitické vyvřeliny v praekambriu mezi a Klatovy 
Archiv XIV. 2, str. 11. 
M ) Poznámka k názvosloví: navrhuji užívati jména „rohovec" v širším smyslu 
rus. poroBHKi., tedy něm. Homfels a Homstein. a specialisovati tento jako „rohovec 
křemenný". Tím se odstraní slovo „rohovcovec", neohebné ke skloňování. 
») 1. c. 2, str. 627 a 65 —8. 
.XXIII. 
