ROČNÍK XXIV. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 44. 
Methoda k určování kapacity elektrometrů. 
Podává 
Dr. AUGUST ŽAČEK, 
assistent fysikálního ústavu české university. 
(Se 3 obrazy v textu.) 
(Předloženo dne 29. října 1915.) 
Zmčřiti jen poněkud přesně kapacitu elektrometru (obnášející 
u elektrometru kvadrantního několik desítek cm, u lístkového elektro¬ 
metru pak pouze několik cm) náleží mezi dosti obtížné úlohy měrné fysiky. 
S druhé strany však vyškytá se tato úloha hlavně v pracích o vedení 
elektřiny v plynech a o radioaktivitě poměrně často. 
Hlavní obtíž při určování malých kapacit elektrometrů obvyklými 
methodami spočívá totiž v té okolnosti, že kapacita těles (na pr. koule), 
s níž měřenou kapacitu elektrometru srovnáváme, závisí při malých 
kapacitách ve značné míře od konfigurace okolních vodičů. Tak na př. 
dle Harmsova 1 ) tvrzení „užívá-li se k přenášení určitého elektrického 
množství na elektrometr koulí o radiu několika cm, jež nabíjíme dotekem 
s jedním pólem batterie, může na kouli skutečrjě se nacházející množství 
od vypočítaného množství V.r lišiti se o více nez 25%. 
Proto Harms u cylindrického kondensátoru (viz obr. 1.), jejž kon- 
strnoval právě k určování malých kapacit elektrometrů, neměří kapacitu, 
jež mění se s přívody, změnou polohy přepínačů a pod., nybrz tak zvaný 
koefficient iniluence jednoho válce na druhý. Význam koeftaentu in- 
fluence c vysvitne z následujícího: Překlopíme-li (viz obr. 2.) přepínač P 
tak, že válec II. Harmsova kondensátoru K jest nyní spojen š ro tovaným 
pólem batterie o napětí V Volt, indukuje se na válci I. a na ^kriometru 
s nim spojeném (před tím nenabitém) nezávisle na jeho kapacitě 
elektrické množstyí c.V. 
K určování kapacity samotného elektrometru udal Harms v cito¬ 
vané práci methodu, jež jediná ze všech method dosud užívaných k merem 
i) F. Harms: Fhys. Zs. V. 47. 1904. ^ 
Rozpravy: Roí. XXIV. TI. II. C. 44. 
XLIV. 
