vodivě spojen s bodem Z odvedeným k zemi. Měřeni děje se jednoduše 
takto: Nejprve methodou nahoře naznačenou určíme úhrnnou kapacitu x 
elektrometru spojeného s kondensátorem. Udal ji Wulf: Phys. Zs. 10. 
253. 1909. Přepínačem P spojíme válec II. s isolovaným pólem batterie^ 
jejíž napětí {V Volt) odečteme na voltmetru; při tom indukuje se na válci I. 
(před tím vybitém) a na elektrometru s ním spojeném elektrické množství 
E 
c.V Ukazuje-li při tom elektrometr výchylku odpovídající v Voltům 
platí patrně 
z čehož snadno vypočítáme úhrnnou kapacitu u. 
^ , 0ddB mřření se OTěováni kapaeHy elektrometru samot¬ 
ného. Oddělíme válec I. od elektrometru a pootočením kondensátoru 
spojimese Z zená). Při tom má přepínač P polohu v obrázku naznačenou, 
t. ). také válec II. jest spojen se zenri. Překlopením přepínače spojíme 
válec II. s isolovaným pólem batterie, pootočením kondensátoru válec I. 
Kolujeme opětným překlopením přepínače spojíme válec II. se zemí 
tam indukuje se „a válci I. množství c.V,. kde V B značí napětí batterie 
na voltmetru odečtene. Potom nabijeme elektrometr na », Volt, takže 
*na nemnacházímnožství y .r, kdež , značí hledanou kapaotu elektrc 
metru. Dalším pootočemm kondensátoru spojíme vodivě válec I. s elektro- 
metrem, pn tom úhrnný náboj 
cVs + rvi 
způsobí na elektrometru výchylku * Kapacitu elektrometru spojeného 
s kondensátorem již z první části měření známe, můžeme tedy ze samo- - 
zrejme relace J 
cV B + v 1 y = Mv t 
XLIV. 
