60 
Počta Filip: „Geologické výlety po okolí pražském. 11 Prag, 1897. 
Týž: „O tvorstvu předvěkém.“ Praha, 1900. Velice bohatě illustrované, ale 
pouze o zkamenělinách živočišných pojednávající dílo. Insecta, str. 264, 267. 
Mollusca str. 331. 
Potonié Henry. „Lehrbuch der Pflanzenpalaeontologie“ mit besonderer 
Rúcksicht auf die Bediirfnisse der Geologen. Berlin 1899. 
Woldrich J. N.: „Geologicko-palaeontologické příspěvky z křído¬ 
vého útvaru u O str o měře/' Věstník král. české společnosti nauk, 
Praha 1899, s vyobrazením kapradinového kmene (Oncopteris Nettwalli 
Dorm.) z Pod horního Újezdu. 
Z druhého dílu „Květeny" Velenovského, kde se všeobecně 
pojednává o Peruckých vrstvách, chceme na tomto místě ještě zkrátka zmíniti 
se o některých důležitějších výsledcích a závěrech, ku kterým Velenovský po 
víceleté a pilné práci dospél. Vyslovuje se asi následovně (viz jmenované dílo 
str. 31—36.)': 
Hlavním složivem Peruckých vrstev jsou pískovce a hlinité lupky 
rozličné jakosti, tyto přecházejí nezřídka v mastný jíl. Tyto beztvaré jíly 
zpravidla nemají otisků rostlinných anebo obsahují jen zřídka upotřebitelné, drobně 
rozpadalé jich úlomky. Hlavním nalezištěm rostlin jsou však hlinité lupky, 
které, co do své barvy a pevnosti, velice se od sebe liší; nacházíme lupky 
čistě bílé až intensivně černé mohouce stopovati mezi nimi celou stupnici barev, 
z nichž některé pro mnohá naleziště jsou význačné. Často vyniká v nich barva 
„podloží", z jehož hmoty patrné se usadily. Po té stránce zvláště jsou pozoru¬ 
hodný hlinité lupky jinonické, jež mají barvu hn ědorez a vou, tedy tutéž 
barvu, jakou vynikají podložní břidly silurské. 
Zvlášt nápadný barvou červena vou (skoro růžovou) jest rostlinonosný 
hlinitý lupek Bohdánkovský u Hodkovic, jenž se utvořil zase z červeného 
podloží porfyrového. 
V pískovcích nacházíme otisky rostlinné pořádku, jen tu a tam můžeme 
objeviti listy a jiné zbytky rostlinné v uložení velice nepravidelném, pestře pro¬ 
míchaném a ve stavu rozmetaném, jako ku př. u Nehvizd; jsou také více roz¬ 
lámány a rozkouskovány než ony, co přicházejí ve hlinitých lupcích, z čehož můžeme 
jasně vystihnouti, že hmota tohoto pískovce byla silnými proudy vodními, 
vlnobitím velikých j ezer anebo dokonce příbojem ín o řs kým naplavena. 
Docela jinak zachovány jsou rostliny ve hlinitých lupcích. Zde leží 
všecky listy většinou vodorovně rozprostřeny, často v tenkých vrstvách násobě 
slisovány, a jsou ponejvíce celé zachované (rozumí se ovšem, že často jen v podobě 
pouhých otisků), tedy bez poškození. Zde vidíme, že se rostlinné zbytky ukládaly 
pozvolna, že nebyly vodními vlnami odjinud smeteny a jinde teprve naneseny. 
Zcela dobře můžeme rozeznati, že na mnoha místech převládá ten neb onen 
druh rostlinný, a musíme připustiti, že spousta listí určitého druhu na to mže malém 
