85 
Velenovský uvádí ve své Květeně tyto nádržky výtrusnicové jménem 
M. cretacea Vel. Poněvadž již však Heer ve svém spisu : Flora der 
Ataneschichten 11 roku 1882., str. 39., tab. XVI., obr. 11., popsal a vyobrazil 
podobnou zkamenělinu pod jménem M. cretacea Heer, a oba ty tvary nebyly 
prozatím ku témuž druhu zařazeny, bylo by s výhodou, abychom na místě jména 
M. cretacea Vel. užívali zatím jména M. perucensis. 
Naleziště: Vyserovice , lupek hlinitý, několik exemplářů. Lipenec, lupek hli¬ 
nitý, jediný exemplář. 
Sagenopteris variabilis Vel. 
(Thinnfeldia variabilis Velen: Gymnospermen, str. 6., tab. II., obr. 1. —5., tab. Ilí., 
obr. 12. Velen.: Vesmír XV. ročn., str. 8., obr. 5. 
Sagenopteris variabilis Velen.: Květena, str. 40., 48., 52., 56., 57.) Obr. 35. 
Lístky silně nestejnostranné, tříhranné až za¬ 
oblené, celokrajné, z předu zaokrouhlené, na basi 
v krátký, silný řapík zúžené. Četné, tenké, paprskovitě 
se rozbíhající nervy, sbíhají dolů do společné čáry, která 
brzy středem lístku běží brzy v pravou anebo levou stranu 
čepelky jest pošinuta. Nervy jsou bohatě, šítovi tě 
rozvětveny. 
Dosud byly pouze ojedinělé lístky nalezeny, avšak 
nesouměrný tvar jejich zdá se k tomu poukazovati, že 
jsou to pouze články většího, složitého listu, jež jak 
všecko tomu nasvědčuje, představují nám lístky nějaké 
Sagenopteridy, jejíž listy byly po způsobu druhu 
Sagenopteris rhoifolia Presl, tedy ve dva 
páry dlanitě rozložených lístků rozděleny. — Tato rostlina křídová, jakožto po¬ 
slední zástupce rodu, jenž byl nejbujněji vyvinut v Rhaetu a Oolithu, jest 
právě tak jako Nilssonia velice charakteristickým zjevem pro vrsty chuchelské. 
Můžeme-ii ji spojovati s výtrusnicovými nádržkami druhu Marsilia perucensis 
(M. cretacea Vel.), zůstává dosud nerozhodnutým. 
Naleziště: Chuchle. Žlutavobílý a zahnědle šedý jíl. Nezřídka 
Obr. 35. Sagenopteris varia¬ 
bilis Vel. Chuchle. Lístek, 
v 2 přiroz. velikosti. 
Selaginella dichotoma Vel. 
(Velen.: Farně, str. 29. tab. VI. obr. 8—11. týž, Květena, str. 
48, 52, 56, 73.) Obr. 36. 
Obr. 36. Selaginella dichotoma 
Vel. — Vyserovice. Kus větévky 
v přiroz. velikosti. (Kopie dle 
V elenovského.) 
„Větévky tenkoosé, pravidelně vícekráte vidlič- 
natě rozvětvené, opatřené dvouřadé tenkoblannými, za¬ 
špičatěnými, ku předu zahnutými lístky. Otisky jsou na 
tvrdém lupku jen matně znatelný, lístky vypadají velice 
slabounké, jenom tenké a všude stejně silné osy větévek 
jsou drobet znatelnější. Dle celého vzezření rostliny 
