4 
86 
a pravidelného rozvětvení tenounkých os, jakož i z dvojřadých lístků dá se souditi, 
že zlomky, jež od tohoto druhu rostlinného máme, patří zajisté ku žijícímu rodu 
Selaginella. Druh Selaginella arctica Heer (Die foss Flora v. Grondl. I.) jest 
od naší rostliny specificky rozdílný, jelikož jest mnohem větší a není vícekráte 
vidličnatě dělený jako druh náš. Lístky jsou také jinak utvářeny/ 1 (Podle 
Yelenovského). 
Naleziště; Vyšerovice , pořídku. 
Pseudoasterophyllites cretaceus (Ot. Feistm. sp.) Vel. 
(Asterophyllites cretaceus O. FeistmantH. 
Pseudoasterophyllites cretaceus (O. Feistm. sp.) Velen: „Neue Beitriige“ Sitzb. 
1886, str. 648. obr. 19-25. 
Idem: Květena str. 44, 48, 52.) Obr. 37. 
Osa v pravidelných odstavcích článkovaná, větvitá. Na silnějších kusech 
jsou nejasně naznačeny listy a kořeny, které z uzlů osních přeslenovitě odbíhají. 
Zde také vynikají vidličnaté větve, jež se několikráte 
opakují a na vlastních uzlech osních pravidelné přesleny 
listové vždy se šesti listy nesou. Listy jsou úzce 
čárkovité, krátce zašpičatěné, celokrajné a bez nervů. 
Pokožka ukazuje při drobnohledném zvětšení dlouhatě 
protáhlé, šestihranué, dosti tlustoblanné, stejnoměrně 
utvářené buňky a tu a tam přiokrouhlé, ze dvou jedno¬ 
duchých svěracích buněk složené průduchy. — Výtruso- 
rodné části jsou tu v podobě podlouhých šištic utvářeny 
(asi 13 mm dl. a 3 mm sir.), které skládají se z většího 
počtu širokých, celokrajných a krátce zašpičatěných, 
spiralně sestavených šupiu. 
S veškerou pravděpodobností můžeme rostlinu 
tuto považovati za tajnosnubnou rostlinu 
vodní. Ku Koniferám ji přiřaditi nelze. (Dle 
Velenovského). 
Naleziště: Lipenec. Popelavě šedý, drobivý lupek 
hlinitý, tu a tam velice hojně. 
Obr. 37. Pseudoasterophyllites 
cretaceus (O. Feistm.) Veln. 
Lipenec. Kus větve v přirozené 
velikosti (Kopie dle Vel e- 
n o v s k é h o.) 
Gymnospermae. (Nahosemenné.) 
Nilssonia bohemica Vel. 
(VelenovsJcý: Gymnosp. str. 11. tab. II. obr. 25—28. Vesmír XV. roču. str. 8. obr. 4. Květena 
str. 49, 53, 67.) Obr. 38. 
