102 
Tento druh jest velice význačný svými tlustými větvičkami a širokými, 
tupými, krátce sbíhavými a slabě odstávajícími listy a dá se tím snadno od. ostatních 
druhů rodu Sequoia rozeznati. 
Šišky tohoto Sternbergova druhu Sequoia fastigiata jsou dvakráte tak veliké 
a dlouhatější než ony šišky, které Hee r (Flora von Molet.) pod jménem S. fastigiata 
uvádí. Ye vrstvách Peruckých jest náš druh vzácným, v opukách bělohorských jest 
však rostlina tato dosti rozšířena. (Dle Vel eno vského.) 
Naleziště: Hospozín. (Perucký pískovec). Jediný exemplář, krásná to 
větev s několika plodními šiškami. (Nalezl pan Stodola). — N e h v i z d y. Dvě 
plodní šišky. 
Sequoia crispa Vel. 
4 
(Velen. : Gymnosp. str. 22. tab. X. obr. 5—7, 9, 14, 16. — Květena str. 41, 42, 44, 49, 53. 
— Vesmír XV. ročn. str. 32. obr. 19.) Obr. 57. 
Listy na větvičkách velice hustě nahloučené a kožovitě pevné, ale jinak 
tenké a krátké, nápadně srpovitě k ose zahnuté, tak že vypadají zkadeřeny a štíhlé 
větvičky tím nabývají podobnosti ku hodinkovým 
řetízkům. Plodní šišky kulovité, asi 3 cm 
v průměru dosahující. 
v 
Štítky šupin šiškových kosníkovité 
s příční rýhou. Od zdviženého pupku ve středu 
štítku vybíhají paprskovitě ku kraji četné, jizvo- 
vité proužky. 
Plodní šišky jsou ve hlinitém lupku 
u Lidic zjevem dosti obyčejným a často nalé¬ 
záme je ještě v souvislosti s dosti dlouhými 
kusy větviček. 
Tento druh, Sequoia crispa, jest ode všech 
známých druhů rodu Sequoia specificky rozdílný; 
dá se snadno poznati po svých kadeřavě za¬ 
hnutých, pevných listech, tenkých dlouhých vět 
vích a velikých, kulovitých šiškách. (Podle 
Velenovského.) 
Naleziště: Lidice u Slaného. Hojně. Perucký lupek hlinitý. Lipenec, lupek 
hlinitý. Jinonice (Vidovle), lupek hlinitý. Hloubětín , lupek hlinitý. 
Obr. 57. Sequoia crispa. Vel. — Lipenec. 
— Šiška se zlomkem větévky, 2 /. ( přiroz. 
velikosti. Restaurováno dle Veleuov- 
s k é b o. 
Sequoia heteropliylla Vel. 
Steinhauera minuta Presl, Sternberg: Versuch II. str. 203. tab. LVII. obr. 7—15. 
Sequoia heteropliylla Vel. Velen .: Gymnosp. str. 2 i. tab. XII. obr. 12. tab. XIII. obr. 
2—4, 6-9. — Týž: Ueber e. Pfl. d. b. K., Sitzb. 1887. str. 593. obr. 7, 8. — Týž: Květena 
str. 39, 43, 49, 53. — Vesmír XV. ročn. str. 31. 
E.igelhardt: Kreidepfl. v. Niedersckóna str. 104.) Obr. 58. 
