105 
Velen.: Gymuosp. str. 26. tah. VI. obr. 2. tab. VII. obr. 2, 3, 9, 10. — Květena str. 58. 
— Vesmír XV. ročn. str. 56. obr. 22.) Obr. 60. 
Větévky s listy spiralně postavenými, šupi¬ 
novitými, kosníkovitě kopinatými, krátce zašpičatě¬ 
nými a na hřbetě kýlnatými. Listy mladších větévek 
čárkovitě podlouhlé, z tuha šikmo a dvojřadé 
odstálé, na špici trochu zahnuté, na spodu v stejné 
šířce sbíhavé, ostře čárkované. (Podle Vele¬ 
no v s k é h o.) 
Třetihorní Glyptostrobus euro- 
paeus Heer (= Glyptostrobus Ungeri Heer) 
souhlasí s naší rostlinou tou měrou, že Vele- 
novský i pro tuto jméno Heerem volené podržel. 
Patří-li sem také G. groenlandicus Heer 
(Flora foss. arctica III. díl str. 76.) z nale¬ 
ziště Pattorfik a Ekkorfat, těžko lze z vyobra¬ 
zených zlomků rozhodnouti. (Podle Velen o v- 
skéli o.) 
Obr. 60. Glyptostrobus europaeus Heer, 
cretaceus Vel — Lidice. Kus větve 
s listy obojího druhu; 2krát zvětšeno. 
(Podle Velenovského.) 
Ve své Květeně řadí Veleno vský na str. 58. otisky tyto ku koniferám 
svým bližším systematickým postavením dosud neurčitým a v přehledu druhů pak 
této specie vůbec již neuvádí. 
Naleziště: Lidice u Slaného. Šedý perucký lupek hlinitý. 
Ecliinostrolms gqiiamosus Vel. 
( Velen .: Gymnosp, str. 16. tab. VI. obr. 3, 6—8. — Květena, str. 9. tab. 1. obr. 13, 
14, 16—19, tab. II. obr. 1, 2. str. 49, 53, 57, 68, 73. — Vesmír XXI. ročn. str. 212. 
obr. 6, 7.) Obr. 61. 
Větve se střídavě postavenými, tupě zakončenými větévkami postranními. 
y 
Šupinovité listy těsně přilehlé, kosníkovitě, se špičkou kuželovitou, jež se 
zvedá z rhombické base a ku předu jest nakloněna, se kryjí, jsou na povrchu 
jemně čárkované a na tenkých větévkách křižmo párovitě postavené, na tlustších 
větvích spiralně uspořádaué. 
S těmito sterilními větévkami spojuje Velenovský tak zvané dvojité šištice, 
které v tomtéž lupku odpadlé velmi často přicházejí a ve dvou případech dokonce 
v podlouhlých složených klasech plodních se nám zachovaly. Ve spodní své 
polovině jsou zmíněné dvojité šištice z několika krátkých a širokých šupin složeny, 
kdežto v polovině hořejší jest jejich povrch dosti hladký, pouze ve zcela pravidelných 
vzdálenostech hrbolatý. Z každého hrbolu vybíhá krátká silná špička, tak že celý 
tvar vypadá trochu laločnatý skoro tlapo vitý nebo škeblovitý, a veškeré šupiny 
byly bezpochyby pospolu srostlé, poněvadž nikdy jednotlivých šupin jsme nenalezli. 
(Podle Velenovského.) 
