125 
dle našeho náhledu tobolku představující, která jest trochu vypouklá a po délce 
napuchle vrásčitá a tím také pravidelně zbrázděna, tak že na každém otisku sledo- 
vati můžeme 4—5 dobře rozeznatelných, pravidelně vedle sebe umístěných, podélných 
napuchlin a rovněž tolik brázd. Mimo to obdává otisk tohoto plodu po obou 
stranách trochu vypouklé tobolky na kraji ještě užší a nižší rámec, z věnčí ostře 
ohraničený a až ku špici sahající. Celý plod, vyjímaje nízkou lištovitou obrubu 
jeho, tu a tam tečkovanou, a vyjímaje stopku, jest velice jemně napříč čárkován. 
Obr. 88. Aristolochia tecomaecarpa Bayer. — Vyšerovice. a) Plod v přiroz. velikosti, b) Špička téhož 
plodu ‘2krát zvětšená. Původní vyobrazení. 
Tyto plody jsou plodům některých Aristolochieí nejpodobnější. Tvar 
otisku upomíná sice velice na tvar mnohých plodů z čeledi Legumin osae, 
Bignoniaceae ano i Proteaceae, avšak brázdovité rysy plodu našeho ne¬ 
dovolují prozatím, abychom jej do některé z těchto z posléze jmenovaných čeledí 
zařadili. 
Naleziště: Vyšerovice. Hlinitý lupek. Ve dvou exemplářích. 
Magnolia amplifolia Heer. 
( Heer: Flora vouMoletein, str. 21. tab. VIII. obr. 1, 2. tab. IX. obr. 1. 
Velen : Flora II. str. 1. tab. VI. obr. 3, 4. tab. VII. obr. 7, 10, 11. — Vesmír XII. ročn. 
str. 212. obr. 9. — Květena, str. 51, 54, 59. 
Engelhardt : Ueber bohm. Kreidepfl. str. 111.) Obr. 89. 
„Listy široké, kopinaté, v předu a na basi krátce stejnoměrně zúžené, celo- 
krajné, pevné, ale nikoliv kožovité. Hlavní nerv rovný, na spodu silný, ve špici 
značné ztenčený. Nervy druhořadé v ostrém úhlu vybíhající, rovné, nečetnó, ku 
konci obloukovitě zahnuté a ve 2—3 třetiřadé větve rozdělené. 
