160 
ťorticites stigmarioides Engelh. 
(Engelhardt : „Ueber bóhm. Kreidepfl.“ str. 116. 
Caulinites s tigmari oi des Ettingsh. „Kreidepfl. v. Niederschóna str. 14. tab. II. 
obr. 1.) 
Korá jest široká, jemně čárkovaná, s četnými navzájem velmi sblíženými, 
čárkovitými, vodorovně umístěnými 1 enticel 1 a mi. (Engelhardt.) 
Naleziště: Kounice. 
Není pochybnosti, že zde v tomto případě a i v mnohých jiných podobných 
případech máme před sebou jen otisky kory pevných, dřevnatých větviček a sil¬ 
nějších větví. Viděl jsem celou řadu podobných otisků, které jsou z rozličných 
peruckých nalezišť uloženy v museu Král. Českého. Jsou to otisky velice roz¬ 
manitého vzezření. Krátké nebo trochu protažené, čárko vité, uprostřed obyčejně 
širší, příčné proužky, dolíčky nebo vrásky na nich pocházejí zajisté, jak již 
Kossmássler: „Verstein. d. Braunkohlensandst." 1840 str. 41. obr. 56 a potom 
také Engelhardt 1. c. zvlášť připomínají, jen od lenticell; avšak také 
tvrdé houby mohly zajisté působiti a bezpochyby přispěly také ku utvoření 
se těchto otisků. Věnoval jsem ve volné přírodě za tímto účelem mnoho 
pozornosti odpadlým a zetlívajícím větvím a větévkám stromů nyní žijících, 
a právě ony zvláštní, rovné, v dosti velikých a často pravidelných vzdálenostech 
se opakující příční rýhy nebo lištny, které celou šířkou fossilních kusů probíhají, 
můžeme si na recentním materiálu vysvětliti často zde krásně se objevujícími 
obloukovitými nebo kroužkovitými trhlinami v koře. Podobné, nápadně rovné, příční 
čáry pozoroval jsem také v dosti velikých odstavcích na docela hladkých otiscích 
až na prst tlustých řapíků kapradinových našeho útvaru křídového (velice krásně 
ve hlinitém lupku z Vidovle), jež si vykládám tím způsobem, že pevný řapík 
nejprve nalomen a potom opět narovnán jizvu tu i v otisku zachoval. Pokavad 
nebudeme s to, abychom rozpoznali příslušnost takovýchto kusů větví nebo řapíků 
ku určitému druhu rostlinnému, jest popisování jich bezúčelné, a otisky takové 
mohou míti trochu důležitosti jen pro docela určitou lokalitu. 
Naleziště: Kounice (podle Engelhardta). Sám viděl jsem z několika peruckých 
nalezišť, na př. z Lanšperka a Hloubětína podobné, přece však zajisté velice roz¬ 
dílným rodům rostlinným patřící otisky větví. 
Diceras cenomanicus Vel. 
{Velen.: Květena, str. 14. tab. II. obr. 5—7. — Vesmír, XXI. roču. str. 236. obr. obr. 7—9, 
— srovnej také Schimper-Schenk, Zittel „IIandbuch“. str. 805.) Obr. 133. 
„Větve tenké a dlouhé, posázené šupinami spirálně řezanými, trochu od¬ 
dálenými, trnovitými, jež skoro kolmo odstávajíce, zdají se býti kuželovitými 
a sbíhají po větvi vyvstalou stopou listovou. Kde tyto šupinovité listy již opadaly, 
