LITTERATUR. — KIRJALLISUUTTA. 
31 
Litteratur. — Kirjallisuutta. 
Patton, W. S. & C ragg, F. W., A Textbook of Medical Entomology. 1913. 
XXXIII + 768 ss., LXXXIX PI. 
Vaikka hyönteisillä ei ole pohjoisessa maassamme niin suurta merkitystä ter- 
veyshoidollisessa katsannossa, varsinkaan tauteja synnyttävien protozooien ja mui¬ 
den mikrobien levittäjinä kuin lämpimissä seuduissa, niin olisi kuitenkin suota¬ 
vaa, ettei lääketieteellisenentomologian viljelemistä meilläkään laiminlyötäisi. 
Tällä tutkimusalalla lienee uudenaikaisin ja täydellisin käsikirja esillä oleva iso 
ja loistavasti kuvitettu teos, joskin se ilmestyi ennen paljon uusia tutkimuksia 
aiheuttanutta maailmansotaa. Selostamatta teoksen sisällystä sallittakoon mei¬ 
dän lainata tähän seuraava ote teoksen johdatuksesta, joka koskee lääketieteel¬ 
lisen entomologian syntyä ja merkitystä. 
»Entomologia eräänä preventiivisen lääketieteen haarana on versonut nyky- 
aikaikaisesta tutkimuksesta; se sai alkunsa niistä kahdesta keksinnöstä, joista 
uudenaikainen parasitologiakin on lähtenyt: siitä Manson’in keksinnöstä, että 
erinäisillä hyttysillä on osansa filarian levittämisessä, ja siitä Ross’in keksimästä 
tavasta, millä malarian (horkan) tartunta tapahtuu. Tämä viimeinen keksintö on 
osoittautunut ihmiskunnalle määrättömän arvokkaaksi, ja nuo molemmat tutki¬ 
mustulokset, jotka nopeasti seurasivat toisiaan, asettivat verta imevien artropo- 
dien suhteet niihin luurankoisiin, joista ne saavat ravintonsa, aivan uuteen valoon. 
Ne aukaisivat näkyaloja ennen arvaamattomiin mahdollisuuksiin. Hyönteisiä, 
joita aikaisemmin oli pidetty vitsauksena vain sen kiusan tai kivun vuoksi, min¬ 
kä ne tuottivat, ruvettiin nyt epäilemään taudin kuljettajiksi. 
Sen jälkeen kun Laveran oli löytänyt malaria-loisen ja kun syyperäisyys 
taudin ja loisen välillä oli saatu todistetuksi, alkoi veriloisia koskeva tutki¬ 
mus nopeasti edistyä. Uusi tie oli auennut ja kun se ajatus selveni, että loi¬ 
sen monimutkaiseen elämänkiertoon kuului isäntäeläimen vaihdos, niin alkoi tie¬ 
tomme kasvaa vauhdilla. Jokaisesta luurankoisveressä esiintyvästä loisesta epäil¬ 
tiin, että se viettää jonkun vaiheen elämäänsä jonkun artropodin ruumiissa, ja 
jokainen seuraava keksintö herätti halua saada lisätietoja myös tuon epäilyksen 
alaiseksi joutuneen väli-isännän kehityskulusta, elämäntavasta ja rakenteesta. 
Entomologia oli siten eräisiin osiinsa nähden muuttunut protozoologian aputie¬ 
teeksi; hyönteisen ja niiden ehtojen tutkiminen, jotka ovat määrääviä sen elämäl¬ 
le, oli käynyt välttämättömän tarpeelliseksi itse sen sisältämän loiseliön lähempää 
tutkimista varten. 
Pian huomattiin lisäksi, että useiden hyönteisten lääketieteellinen ja talou¬ 
dellinen merkitys ei johdu yksinomaan siitä, että ne toimivat ihmiselle vahingol¬ 
listen lois-protozooien väli-isäntinä. Moneen tautiin nähden, kuten ruttoon ja 
koleeraan, on käynyt epäilemättömäksi se asialaita, että hyönteisillä voi olla osan¬ 
sa taudin levittämisessä ihmisestä ihmiseen, suoranaisesti tai välillisesti, vaikkei 
ole mitään syytä uskoa siihen, että hyönteisellä olisi oleellista merkitystä itse tau¬ 
tia aiheuttavan mikrobin jatkuvalle olemassaololle. Niinpä on selvästi osoitet¬ 
tu, että huonekärpäsellä voi olla osaa koleeran, tyfoidin ja dysenterian tartutta¬ 
misessa; käytännöllisissä terveyshoidollisissa toimenpiteissä otetaan senvuoksi 
huomioon myös keinot huonekärpästen vastustamiseksi ja hävittämiseksi. 
Asian luonnosta seuraa, että lääketieteellinen entomologia on sellainen ento¬ 
mologian ala, jonka piiriin hyönteiset kuuluvat vain sikäli kuin ne toimivat eri¬ 
näisten tautien tartuttajina tai itse semmoisinaan ovat vahingollisia. Tällä alal- 
