18 
NOTULAE ENTOMOLOGICAL 1921. 
ka (Phyllodromia germanica) on todistettavasti saapunut meidän maanosaamme 
vasta 1800-luvun alkupuolella. Se näyttää tunkeutuneen tänne kahta eri tietä: 
Venäjän sisäosiin idästä käsin ja Keski-Eurooppaan meritse. Pietarissa se oli 
tuntematon aina vuoteen 1813 asti. Ruotsissa se v. 1848 oli levinnyt vain suurim¬ 
piin satamakaupunkeihin Tukholmaan ja Göteporiin, jonne sen sanotaan tulleen 
Itä-Intian matkustajien mukana, sekä pariin kolmeen muuhun kaupunkiin. 4 ) 
Mitä Suomeen tulee, näyttää se tännekin verrattain myöhään levinneen. Rune¬ 
berg kertoo »Hirvenhiihtäjissään» (v. 1832) russakoitten juoksentelevan vienan¬ 
karjalaisten kulkukauppiaitten repuissa. Mutta, että se vielä viifne vuosisadan 
keskivaiheilla oli maassamme suhteellisen vähän levinnyt, osoittavat E. Hisin- 
gerin v. 1861 antamat levenemistiedot. 1 2 ) Hän näet sanoo: »Tavallinen Wiipu- 
rin, Helsingin, Turun satamakaupungeissa y.m.; sisämaassa kuten Hämeenlin¬ 
nassa, samoin monin paikoin maaseudulla yleisen tien varrella.» Erään tiedonan¬ 
non mukaan 3 4 ) russakka tavattiin ensi kerran Kuhmalahdella v. 1855. 
Vanhempi tulokas kuin russakka on ollut Periplaneia orientalis, joka Melan 
Koulun eläinopissa y.m. käy »Ruotsin torakan» nimellä. Se on kuten tunnettua 
paljon kookkaampi, paksumpi, tummempi, lyhytsiipisempi. Jakobson ja Bian- 
chi sanovat sen eläneen Euroopassa yli 200 vuotta. Ruotsiin se on v. Borckin mu¬ 
kaan saapunut 1700- luvun keskivaiheilla oc. ksi satamakaupunkeihin ja kauppa¬ 
tavaroiden mukana, osaksi Suomesta Tukholmaan. Omasta maastamme meillä 
on verraten vähän tietoja tämän eläimen esiintymisestä. Hisinger, mainitsee 
muutamia löytöpaikkoja. J. Sahlberg 4 ) kertoo saamiensa tietojen perusteella 
sen eläneen harvinaisena viime vuosisadan keskivaiheilla Kaakkois-Karjalassa. 
Yliopiston kokoelmissa on vain aniharvoja Suomessa tavattuja yksilöitä. 
Tämän lyhyen »historiallisen» esityksen valossa on seuraava loitsu, joka nimellä 
mellä »Torakan s a n a t» on julkaistuna E. Lönnrotin v. 1880 toimittamassa teok¬ 
sessa »Suomen kansan muinaisia loitsurunoja» erittäin mielenkiintoinen. Se kuuluu: 
Musta poika mulleroinen 
Kuusijalkainen kupukka, 
Mistä tiesit tänne tulla, 
Outo matkata osasit? 
Ei sinua ennen nähty, 
Eip’on nähty, eikä kuultu, 
Näillä raukoilla rajoilla, 
Poloisilla Pohjan mailla. 
Yöt on kierrät kiukahia, 
Päivät saumoja samoat, 
Taikinoita tallustelet, 
Maitokannuja kapuat. 
Jos et sie paha pakene, 
Lähe kunnoton kotihin, 
Luoksi entisen emosi, 
Tykö valtavanhempasi, 
Kyllä sulle kyyin keksin, 
Ja annan ajohevosen. 
Tämä kuvaus on mielestäni siksi mestarillinen, ettei ole minkäänlaisia epäi¬ 
lyksiä siitä, mitä eläintä se tarkoittaa. Tavallisesta russakasta tuskin voi olla 
kysymystä, sillä eihän runoilija siitä mitenkään käyttäisi sanontaa: musta poi¬ 
ka mulleroinen, kuusijalkainen kupukka. Tämä soveltuu ainakin monin ver¬ 
roin paremmin tuohon suureen, paksuun, tummaan torakkaan. Eikä se kumma 
olekkaan, sillä aivan nuorta alkuperää kysymyksenalainen loitsu ei voi olla. 
Silloin kun se sepitettiin, oli russakka tuskin maahamme vielä levinnyt¬ 
kään, sillä kuten olemme nähneet, on se todennäköisesti paljon uudempi tulokas 
1 ) Vrt. v. Borck: Skandinaviens Rätvingade insekters natural-historia 1848. 
2 ) Öfversigt af Finlands hittius kända Orthoptera 1861. 
s ) E. K—i: Russakan levenemishistoria. Luonnon Ystävä 1919, 23 vk., s. 20. 
4 ) Notis. F. Fl. Fenn. IX, 1868. 
