86 
NOTULAE ENTOMOLOGICAE 1921. 
Ett anmärkningsvärt fall av missbildning 
hos Carabus hortensis L. 
Av 
Rolf Krogerus. 
Med 1 fig. 
I juli 1921 infångade jag på en sumpig strand av Suvanto inom Sak¬ 
kola socken ett honexemplar av Carabus hortensis L., som visade en egen¬ 
domlig missbildning av extremiteterna. Hos exemplaret, som i övrigt är 
normalt utbildat, ser högra frambenet ut att vara tvåkluvet: höften är 
normal, men från trochantern utgå två väl utvecklade lår (se textfig. a 
och b), vilka äro ställda rätt emot varandra, bildande i det närmaste en 
rät linje.. Det vänstra av dessa lår (b) är riktat inåt och inskjutet under 
kroppen, av normal byggnad och uppbärande en något förkrympt tibie 
med sin ävenledes något förkrympta tars. Det högra låret (a) är i likhet 
med det vänstra, normala frambenets lår (c) riktat utåt. Det är krafti¬ 
gare byggt än det inåtvända låret och uppbär i sin tur två rätt väl utveck¬ 
lade, ända från basen åtskilda tibier (d och e) med var sin i det närmaste 
normalt byggda tars. Individen har alltså 7 lår samt 8 tibier och tarser. 
Vi hava här ett exempel på förekomsten av övertaliga dubbelextre- 
miteter med sekundär symmetri. Det ovan beskrivna fallet är i huvud¬ 
sak analogt med ett av K ra a t z anfört fall hos Carabus Scheidleri Panz. 
(Berl. ent. Zt. 1873, p. 432). Det normala högra frambenet representeras 
hos den ovan beskrivna individen av det inåt riktade, under kroppen in¬ 
skjutna benet (b). Från trochantern hos detta ben uppspringer antero- 
ventralt en extra, av två övertaliga extremiteter sammansatt dubbelex¬ 
tremitet, vars lår (a) är bildat genom sammansmältning av två ursprung¬ 
liga låranlag. Från tibierna räknat äro dessa övertaliga extremiteter full¬ 
komligt åtskilda. 
I litteraturen äro enligt Bateson (Materials for the Study of Va¬ 
riations, London 1894, p. 477) ca. 120 fall kända på förekomst av överta¬ 
liga dubbelextremiteter med sekundär symmetri hos insekter. Bate¬ 
son har på grund av de för honörn kända fallen uppställt följande sym- 
metrilagar (1. c., p. 479): l:o Axlarna hos den normala och de 
övertaliga extremiteterna ligga i samma plan; 
2:o den proximalaavdetvå övertaliga extremite¬ 
terna är med hänsyn till struktur och läge lika med 
spegelbilden av den normala extremiteten, sedd 
i en plan spegel, som tänkes ställd mitt emellan 
ifrågavarande extremiteter; den distala över¬ 
taliga extremiteten åter är lika med spegelbilden 
av den proxifnala sedd i en plan spegel, som 
tänkes ställd mitt emellan dessa två extremite¬ 
ter. Såsom av ovan meddelade beskrivning synes, besannar Sakkola- 
exemplarer i huvudsak de Batesonska symmetrilagarna. 
