90 
NOTULAE ENTOMOLOGICAE 1921. 
Den 24 fortsattes undersökningarna i förhoppning att komma över något 
annat än N. typhae, vilket även lyckades. I förbifarten undersöktes ett enstaka, 
lågvuxet stånd av friskt utseende och här anträffades en livligt grön larv, vilken 
redan placerat sig för förpuppning och som visade sig tillhöra arten N. canriae. 
Bland dessa enstaka, lågvuxna Typha- stånd, vilka förekommo inmängda bland 
säv och vass, hittades därefter på en förmiddag omkr. 100 cannae- puppor och 
larver, ofta 3 — 4 st. i samma stånd ,varemot av typhae -larver knappast hittades 
ett tio-tal. 
Åtminstone här var sålunda skillnaden i valet av värdplantor iögonfallande; 
icke en enda cannae- puppa eller larv hittades trots 1 1/2 dags flitigt sökande i 
de täta, höga Typ/zzz-bestånden. En annan skiljaktighet märkes även däri, att 
N. cannae- puppan ofta anträffas i blomstängeln, vilket jag aldrig iakttagit i av¬ 
seende å N. typhae. 
Nonagria- puppan anträffas i regeln mellan de yngsta d. v. s. mittersta, 
ännu icke åtskilda bladen, N. typhae- puppan omedelbart, (1 å 2 cm) nedanom 
spetsen av dessa blad, N. cannae- puppan åter lägre ned. N. typhae- 
puppan vilar med huvudet nedåt och har »kläckningshålet» nedanom huvudet, 
varemot cannae- puppan har, .huvudet uppåt. 
Har man konstaterat'förekomsten av Nonagria i ett Typ/za-bestånd, är 
det således bäst att ägna uppmärksamheten åt de mittersta bladen i Typha-stån- 
dets solfjäder och särskilt åt de litet eller tillsynes icke alls angripna stånden'. Un¬ 
dersökningen är sålunda mycket lätt; ha mittelbladen gulnat är förekomsten av 
en Nonagria-puppa så gott som säker. 
Denna omständighet, att de relativt friska stånden oftast innehålla pup¬ 
por, ledde min tanke på frågän, huru larverna överflytta sig från ett stånd till 
ett annat, när dessa stå i vattnet på något avstånd från varandra, utan 
någon synlig beröring. Enligt vad jag kunde konstatera uppehålla sig larverna 
ofta djupt under vattenytan, men icke i roten, varför en övergång denna väg 
var utesluten. Det enda tänkbara syntes mig då vara, att larven kunde sin: ma. 
Försök gjordes. En stor typhae-lärv lät jag från c. 1 1/2 meters höjd falla i vatt¬ 
net. Den sjönk härvid omkr. 10 cm., men steg efter att på ett säreget sätt hava 
sträckt på sig åter till ytan avsöndrande, som det tycktes, något fettämne och 
flöt ypperligt. Med kraftiga slingrande rörelser började den nu simma och nådde 
inom kort ett c. 2 meter avlägset Typ/za-stånd, där den fattade fäste och omedel¬ 
bart började äta in sig. Vid upprepade försök konstaterades att såväl N. typhae 
som cannae- larverna kunna simma väl. 
En undersökning av Typha lati]olia är såsom sålunda antytts mycket givan¬ 
de. 1 en damm invid Munksnäs pensionat i Hoplax, där något T. latijolia växer, 
iakttogs på ett område av omkr. 10 meters diameter på någon timme över 200 
st. typhae- puppor och larver. 
Bäst är att vid insamlandet försiktigt skilja mittelbladen, och då förekomst 
av puppa konstaterats, avskära växten omkr. 10 cm. nedanför puppan samt så¬ 
lunda transportera dem hem. De kunna även förvaras på detta sätt, men icke 
gärna någon längre tid, emedan stjälkarna ofta vimla av små rovskalbaggar, 
specielt s taphylinider, vilka angripa pupporna. Vid ordnandet av de i Hoplax 
tagna pupporna observerades en liten staphylinid, Alianta incana Er., vilken 
ofta i hundratal samlat sig omkring pupporna, specielt skadade eller döda. Bäst 
är sålunda att någon dag efter insamlandet försiktigt uttaga pupporna och pla- 
