SMÄRRE MEDDELANDEN. — PIENIÄ TIETOJA. 1 13 
detta hänseende. Omsorgsfullt preparerade insekter höra här till undantaget, där åter 
var det regel, och huru mycket lättare och angenämare är dock ej bestämningen av in- 
sektej, jag tänker nu främst på skalbaggar, som äro så preparerade, att man ser alla 
benen och antennerna. Hvad som i synnerhet har bidragit till vår dåliga preparation 
har varit det, att vi alltid som dödningsmedel använt cyan kalium, vilket'gift gör, 
att den döda insekten är styv och hård och således svår att få lämpligt utbredd. Alla 
de entomologer, jag kom i beröring med, på ett undantag när, dödade sina insekter 
med ättiketer, vilken vätska är fullkomligt ofarlig och således även härför bör re¬ 
kommenderas. Då därtill kommer, att insekter, som dödats med ättiketer, veckotal, 
ja månadtal hålla sig mjuka och lätta att preparera, så förstår man huru mycket ända- 
målsenligare det är att använda sistnämnda ämne. Den burk, som användes vid insam¬ 
landet, fylles i bottnen med ett c. 3 cm tjockt lager av sågspån. Aspsågspån ansågs 
vara bäst, men också sådan av barrträd kan användas. Före användningen böra såg¬ 
spånen siktas med såväl grof som fin sikt, så att alla grova partiklar ävensom d e 
finaste, stoftartade aflägsnas och endast det medelgrova kvarblir i sikten. I burken 
ingjutas sedan några droppar ättiketer, vilket upprepas vid början av varje exkursion. 
Genom användandet av sågspån hindras bildandet av fukt och imma på insidan av glaset, 
vilket ofta är fallet vid användandet av cyankalium, därvid smärre insekter ofta fastna 
på glasets insida eller behåringen hopklibbas. Har man icke tid att genast uppsätta 
sina skördar, kunna de förvaras liggande kvar i sågspånen i glasrör, pappers- 
cylindrar eller dylikt och kunna sedermera vid tillfälle utan någon som helst^olä- 
genhet prepareras. Skulle insekterna efter att ha legat mycket länge hårdnat, så kunna 
de uppmjukas på vanligt vis under glaskupa eller dyl. 
En annan metod som användes må också här i korthet omnämnas. Alla veta, 
att en hel del skalbaggar och ändra insekter efter döden avsöndra en fettartad vätska, 
som gör att dam och allehanda orenlighet lätt klibba fast och göra att insekten 
ofta blir svårbestämbar. Som medel att motverka denna olägenhet användes bl. a. 
behandling med benzol, i vilken vätska t. o. m. färdigt uppsatta och etiketterade 
insekter utan olägenhet kunna inläggas. Stora insekter böra ligga i benzolen c. 24 tim¬ 
mar, mindre 12 timmar. Med denna vätska behandlade djur uppvisa fullkomligt ren 
yta, så att ytskulpturen under mikroskopet synnerligen väl kan studeras. Benzolen 
kan användas flere gånger, ända till dess den blir gul. 
Harald Lindberg. 
För provinserna Karelia ladogensis (Kl.) och Isthmus karelicus (Ik.) nya eller 
annars intressanta Coleoptera insamlade juli 1920 och 1921. (R- F. = R. Forsius,.. 
R. K. = R. Krogerus, G. S. —' G. Stenius, A. W. = A. Wegelius; 
* = ny för faunan). 
Carabus menetriesi Fald. Ik. Metsäpirtti (A. Laulajainen) 1921, Mola (G. Dickoff). 
Pelophila borealis Payk. Ik. Metsäpirtti (R. F.). 1921. 
Nebria livida L. var. lateralis Fabr. Ik. Metsäpirtti, Kexholm (R. F., R. K-, A. W.) 
1921 Varieteten betydligt allmännare än huvudarten. Bland var. late¬ 
ralis Fabr. funnos talrika exemplar med mörkbrun thorax = ab. thora- 
cica nov. ab.*) 
* Dyschirius impunctipennis Davs. Ik. Metsäpirtti: Taipale (R. K.) 1921. 
Tachypus pallipes Duft. Ik. Rautu (R. K.) 1921. 
*) Nebria livida L. ab. thoracic a nov. ab.: Thorax einfarbig dunkelbraun- 
