22 
NOTULAE ENTOMOLOGICAE XI, 1922 
Missä määrin tämä sukupuolien eroavaisuuden tuntomerkki on pätevä kaik¬ 
kiin Suomessa löytyviin Aleocharinae alaheimon lajeihin nähden, en voi sanoa, 
kun en ajan niukkuuden vuoksi ole ehtinyt tarkastaa edes kaikkia käytettävis¬ 
säni olevia sukuja, mutta mitä Atheta suvun (sen laajemmassa merkityksessä) 
lajeihin tulee, näyttää siltä, kuin ei niitten suhteen yhtään poikkeusta olisi, ja 
muitten tarkastamieni sukujen johdosta oletan, ettei poikkeukset näidenkään 
sukujen joukossa ole aivan monet. Poikkeuksena on todennäköisesti suku Homa- 
lota, josta hallussani olevien yksilöiden vähälukuisuuden vuoksi en kuitenkaan 
ole päässyt selville. 
Mainitsemaani tuntomerkkiä naarailla ei kuitenkaan saa käsittää niin, että 
puheenalaiset karvat kaikilla lajeilla olisivat aivan yhtäläiset paksuuteensa ja 
pituuteensa nähden, sillä ne kyllä vaihtelevat jossain määrin eri lajeilla ja su¬ 
vuilla, mutta jonkun ajan harjaantumisen jälkeen tottuu silmä kuitenkin oikein 
arvioimaan niiden paksuuden ja pituuden, ja silloin on helppo päättää, kumpaan 
sukupuoleen kukin yksilö kuuluu. Ensimäinen ehto tämän tuntomerkin käyttä¬ 
miseen on kuitenkin, että hyönteiset preparoidaan oikein. Kun jälleen kohdak¬ 
koin alkaa uusi hyönteiskeräilykausi, jolloin lukemattomat aleocharinit taas 
liimataan kartongeille, on siis tarkkaan katsottava, ettei niitten sukupuolielimiä 
vedetä esille vaan päinvastoin, milloin ne ovat näkyvissä, painetaan takammai- 
seen, ja ettei kuudennen vatsarenkaan takareunaa peitetä liimalla tai painamalla 
takaruumiin äärimmäistä päätä tiukkaan kartongia vastaan. 
Referat. Bei meinen Studien iiber einheimische Staphyliniden habe ich 
gefunden, dass die Geschlechter der meisten Aleochariden auch ohne Hervor- 
präparierung der Genitalien durch den Bau der Haare am Hinterrand des 6. 
Sternites unterschieden werden können. Bei den Weibchen sind diese Haare 
borstenförmig, kurz und dick, bei den Männchen dagegen sehr fein, entweder 
länger oder kurzer oder auch fehlen sie ganz. Diese Geschlechtsmerkmale sind 
vorhanden bei den Gattungen Atheta (s. 1.), Baryodma, Oxypoda, Gyrophaena 
und Placusa. Eine Ausnahme bildet vielleicht die Gattung Homalota. 
Henrik Söderman. 
Interessante Käferfunde aus Terijoki (Ik.) und Umgebung. Auf Anregung 
des Herrn Amanuens Wolter H e 11 é n in Helsingfors habe ich nachstehende 
Coleoptera-Liste zusammengestellt, die von allgemeinerem lnteresse sein diirfte. 
Die Liste enthält bessere und seltenere Species, die ich in den Jahren 1919, 
1920 und 1921 in Terijoki und allernächster Umgebung gesammelt habe. Die 
Mehrzahl der Species sind von Herra W. 
Jahren 1919, 1920 habe ich leider kein 
Fangdaten angeben. 
Alle Species ohne Ortangabe sind in 
Carabus convexusYahr. 2g U 1921 Tyrisewä 
Trechus rubens Fabr. 10 /s 1921 in der 
Nähe einer Flussmundung am Mee- 
resstrande abends in grosser Zahl 
schwärmend. 
Amara montivaga Sturm. 15 /s 1921 Tyri¬ 
sewä. 
Badister bipustulatus Fabr. s /4 1921 un- 
ter Laub. 
Panagaeus crux major L. 1919. 
Hellen freundhchst determmiert. In 
Journal gefuhrt und kann daher keine 
Terijoki gefangen. 
Chlaenius holosericeus Fabr. 1917 Tyri¬ 
sewä. 
Acupalpus flavicollis Strm. 24 k 1921 auf 
sandigem Ufer einer Flussmundung. 
Heterocerus intermedius Kies. 1919 Fun- 
dort wie bei vorigem. 
Leistotrophus nebulosus Fabr. 1920. 
Xantholinus atratus Heer. 1920. 
Stilicus Erichsoni Fauv. s /4 1921. bei 
Formica rufa. 
