LITTERATUR. 
KIRJALLISUUTTA. 
95 
Lääket. kand. E. Löfqvist näytti tieteelle uuden perhoslajin, Aegeria 
(Sphecia) montelli Löfqv., josta on löydetty kaksi naaraskappaletta; toisen on 
Kuopiosta v. 1883 löytänyt prof. K. M. Levander, toisen Muoniosta v. 1919 
metsänhoit. J. Montell. 
Dr. R. Forsius demonstrerade en amerikansk insektkläckningslåda. 
Kustos R. Frey demonstrerade museets rikhaltiga paläarktiska pierid-sam- 
ling samt framlade det tredje och sista häftet av det stora arbetet „Svenska in- 
sekter“ av A. Tullgren o. E. Wahlgren. 
Prof. W. M. Lin nan i em i näytti maallemme uuden Aleurodidi-lajin, 
Aleurochiton aceris Geoffr., löydetty vaahteroilta Salon läheisyydestä ja sitäpaitsi 
ensimmäisen meikäläisen tuhococciden, Lecanium corni Boucht, löydetty viinimarja¬ 
pensailta Piikkiön pitäjässä. — Tämän johdosta huomautti maist. Y. Hukkinen, 
että viinimarjapensailla esiintyy toinenkin vahingollinen kilpikirvulaji, Chionaspis 
salicis] L., joka on meillä melko yleinen. — Prof. Linn ani emi lausui, että 
Chionaspis salicis on polyfaagi, ja että hän oli tullut siihen käsitykseen, että se 
ei liene erittäin vaarallinen tuhohyönteisenä. 
Litteratur. — Kirjallisuutta. 
Viktor Hansen, Biller V, Aadselbiller, Stumpbiller m. m. C. E. G. Gads 
Forlag, 228 pg., 118 fig. Köbenhavn 1922. 
Med understöd av staten utgiver Dansk Naturhistorisk Förening en serie 
illustrerade handböcker benämnd Danmarks Fauna, vilken är ämnad att behanda 
samtliga i Danmark funna djurgrupper. Det senast utkomna bandet av denna 
serie behandlar Ganglbauers superfam. Staphylinoidea med undantag av Fam. 
Staphylinidae. Som känt innehåller denna superfamilj flere särskilt svåra släk¬ 
ten såsom Catops, Colon, Liodes och Acrotrichis, där de ofta närstående arterna 
tillföljd av sin starka variabilitet såväl i storlek, färg som som punktering erbjuda 
avsevärda svårigheter att karakterisera. Med tacksamhet hälsas därför varje be¬ 
arbetning, som bidrager till lösandet av de systematiska problemen, och i Han¬ 
sens Aadselbiller m. m. har man erhållit ett arbete, där artbestämningen i 
många fall blivit förenklad, vartill i icke ringa grad de många förträffliga, av 
författaren själv utförda avbildningarna bidraga. 
En betydande förtjänst hos arbetet ligger i den noggrannhet, varmed för¬ 
fattaren sökt angiva arternas levnadssätt och förekomstort. Härvid har icke en¬ 
bart för varje art dess biologiska förhållanden, såvitt dessa varit kända, blivit 
anförda, utan har författaren i slutet av verket lämnat en förteckning över vilka 
av de behandlade arterna äro bundna vid bestämda lokaler, såsom t. ex. träd¬ 
stubbar, ruttnade vegetabilier, fuktiga ställen, tångbankar, spillning, as och olika 
slag av djurbon. Bland dessa sistnämnda fäster man sig vid det stora antal 
arter de hos oss ännu alls icke undersökta mullvadsbona härbergera ävensom 
de intressanta arter, som äro funna i bon av räv, grävling och hermelin. 
Ett med talrika figurer försett avsnitt av arbetet, bearbetat av Mag. Kai 
Henriksén, behandlar laryerna till omförmälda grupper. Man konstaterar att 
kännedomen om dessa ännu är rätt bristfällig; i det att endast till c:a. 1 /g av de 
behandlade arterna larvformerna äro bekanta. 
