I LINNÉS FOTSPÅR 
55 
han, p. i^4, tian ljörndala norr om Simrishamn en av de första vegeta- 
tionsprofiler litteraturen har att uppvisa. Denna profil, som alltid intres¬ 
serat mig, dä jag studerat Skane-resan, uppsökte jag" den 4 augusti 1920 
tor att se, hur den under tidernas gång förändrat sig samt för att inpassa 
den i det zonations-schema jag uppställt för de nordiska havskusterna 
(Sernander 1917). 
hörst Linnés skildring (med växtnamnen utbytta mot dem i Flora 
suecica. Editio secunda): 
Fig. 6. Skulubergets fot under senvintern 1917 i samma skick som då Linnaeus red fram 
härstädes i maj 1732. 
» Körndala-Lund låg 2 quart söder om Rörum, emillan lands¬ 
vägen och hafwet, och war en af de skönaste lundar jag sedt i Riket; 
Hafwet låg på den östra sidan, den steniga stranden war utsirad med 
den röda Gentiana Centaurium , hwarpå stranden war omwallad med en 
hwit fin klar sand, här ofwanföre wäxte den blåbladiga Elymus arenarius 
såsom säd i en åker; i denna Neptuni åker var Arenaria peploides ogräs; 
när stranden således war slutad, kom et horizontalt fält af 2 bösseskotts 
diameter, täckt med de skönaste blomster, Orchides, Silene nutans, Vero¬ 
nica spicata, Medicago lupulina. Härpå upsteg en hög backe utan sten, 
så brandt afskuren, at man med möda kunde arbeta sig der upföre; 
denna bergwäggen war täckt med buskar, at icke minsta plats stod bar; 
wid roten af berget växte Cornus sanguinea, Rhamnus catharticus, Pru- 
