1 LINNÉS FOTSPÄR 
b / 
går det lätt att in tog a hans profil i modern zonation. Linne har, som 
var att vänta, just tramhatt de dominerande tor zonationen bestämmande 
växtsamhällena 
Till jämförelse skisseras vegetationsförhållandena 4 s 1920: 
- ' nc.en. som ligger mellan havet och ek - gen», består av en mer 
eller mindre sten c gras diet sa Is fit sakta höjande sig inåt. 
I sublttorslen framträdde en Pnous redcu/osusassocintion. 
I toralens grus växte cyarofw. samhällen med Hiidenbrandtia rosea, grönalger samt 
enstuua exemplar av As:c Trips.'::, »i och Sot/pus maritimus. 
I nedre supralitoralen: på grus kolonier av Sdrptts uniglumis och y uncus Ge- 
rardi; på sand aT Caiue ms. stenarna Verrucaria maura-ass. 
i orre supralitoralen på det stenigt gruset en äng med bl. a.: 
A gro stis stolon if era Glaux maritima 
*£rxtkrxa vulgaris 1 Plantago maritima 
Pcstuoa arte n din acca I et ra gon o lo bus siliquosus 
Trifolium fragiferum. 
I ängens vatteniyllda sänkor Sium angustifolium och på blocken Xanthoria parietina. På 
sanden växte en *Heiianihus pepi sides- ass. med ymnig *Halianthus , tunnsådd Isatis tinctoria, 
enstaka *£Jrttxtts aren arises samt dito Rumex thyrsiflorvs. 
I övergången mellan översta supralitoralen och nedersta epilitoralen dels 
antydningar till Alnses g. 'u : sr. os a-i ira n d s n å r, dels dyner med * Ely mus arenarius. 
Den egentliga epilitoralen upptogs på Linnés tid av ett stort horisontellt tålt, »täckt 
med de skönaste blomster-. Nu är detta till större delen uppodlat. Om den *J ledicago 
Inpudra, som nu växte i åkerkanterna, härstammade från den ursprungliga vegetationen, i 
vilken den ingick pä Linnés tid, eller en senare insåning lämnar jag därhän. Som en mot¬ 
svarighet ttil den linnéanska ängen återstod emellertid på mera stenig mark en epilitoral 
äng med: 
Agrostis vulgaris 
Anihoxanthum odoratum 
Arm er ia elongaia 
Artemisia campestris 
Avena pratensis 
Briza media 
Campanula rotundifolia 
Carlina vulgaris 
Centaurea Jacea 
Cirsium aeaule 
Galium verum 
Geranium sanguineum 
Hieraäum Pilosella 
Hypericum perforation 
Linaria milgaris 
Lotus corniculatus 
Plantago lanceolata 
Polygala c omosa 
Pulsatilla pratensis 
Scabiosa Columbaria 
Spireza Filipendula 
Trichera arvensis 
Trifolium medium 
Vida cracca 
blandad med ett epilitoralt tömsnår av hagtorn, nypon, björnbär, slan, hallon, blähallon, 
hassel och vildkaprifol. 
Fältet begränsas inåt genom ett skarpt erosionshak, utskulpterat i en rätt hög lerig 
grusbank och i samma skick som på Linnés tid. 
»Roten», sorn nu var genomdragen av en väg, med en stengärdesgård överensstämde 
alldeles med Linnés beskrivning 2 - skild från fältet, var beväxt av ett tömsnår med. 
1 De av Linné uppgivna arterna utmärkas med *. 
2 »ty då man kom aldrig sä litet wid dem, ramlade hela famnen omkull, ja otta 
mera», 1. c., p. 133. 
