58 
RUTGER SERNANDER 
Corylus Avellana 
Cratcegus monogyna coll. 
» Oxyacantha 
Den branta sluttningen var upptagen av 
lund bestående av: 
Aegopodium Podagrctria 
Anemone nemorosa 
Ar en aria trinervia 
Asplenium Filix mas 
Campanula Trachelium 
*Cormis sanguinea 
* Corylus Avellana 
Cerastium vulgatum 
Cratcegus monogyna coll. 
» Oxyacantha 
Dactylis glomerata 
* Galeobdolon luteum 
Geranium Robertianum 
» silvaticum 
Hepatica triloba 
Lonicera Xylosteutti 
Litzula pilosa 
* AI et ru ri alis perennis 
Myosotis silvatica 
Vicia 
*Prunus spinosa 
* Rosa canina L. coll. 
Rubus fruticosus coll. 
mycket tät och lummig men starkt betad 
Poa nemoralis 
Polypodium vulgäre 
Populus tremula 
Primula officinalis 
*Pulmonaria officinalis 
Orobus tuberosus 
Oxalis Acetosella 
*Quercus pedunculata 
Ranunculus acris 
» auric omus 
Ribes alpinum 
Sorbus Aucuparia 
» scan die a 
*~Stellaria Holostea 
* T ili a parvifolia 
Ulmus montana 
Veronica Chamcedrys 
» officinalis 
» serpyllifolia 
Då man kommer upp på backkrönet, möter man en helt annan bild än för 171 år 
sedan. I stället för »en stor Ekeskog», där »löfbuskar med löfträn och de fagraste blomster 
af de raraste örter gjorde denna lund mer än angenäm», utbreda sig vidsträckta åkrar. En¬ 
ligt Tjörndala-folkets uppgift hade skogen, som traditionen livligt erinrade sig som »Törndala 
lund», vida bekant i trakten, gått fram till vången utmed landsvägen. Endast en liten trian¬ 
gel fanns kvar på krönet invid branten. Den var nu inhägnad samman med denna som betes¬ 
mark. — På andra sidan landsvägen rakt norr om och intill gården växte en liten Quercus 
pedunculata-sA og, kvadratisk till omkretsen, i undervegetationen med bl. a. * Conv allaria multi¬ 
flora och Festuca gigantea. Den kan anses som den andra resten av »Törndala lund». — 
En tredje rest hade nyligen borttagits. Det var några väldiga hagtornsträd eller tjörnar, 
nästan hållna för Tjörndalas vårdträd, som stått där landsvägen utanför gården skär Tjörn- 
dala-ån. 
Ungefär som vegetationsprofilen ovan beskrivits har tydligen den linnéanslca gått. 
Strax söderut få de marina bältena sin karaktär av de överallt uppstickande, starkt 
förklyftade kvartsithällarna. På dessa var zonationen: 
1. Sublitoral, x m. Börjar 0,5 m. under dagens vattenstånd. Karaktärssamhälle: 
Fucus vesiculosus-associatxon. 
2. Litoral. 0,4—0,5 m. Karaktärssamhällena bildas av efemära alger (mest cyano- 
fycéer), Hildenbrandtia samt Fucus vesictdosxis i enstaka, förkrympta individ. 
3. Nedre supralitoralen. 1 m. i sydlig; 1,5 m. i nordlig exposition. Upp¬ 
togs av Maura- ass. med riklig Verrucaria maura. 
4. Övre supralitoralen. 2,1 m. De översta 2 m. med Parietina- ass., där Xan- 
thoria parietina var riklig eller strödd, Physcia aquila enstaka; på den nedersta 0,1 m. växte 
en Obliterata- ass. med tunnsådd Caloplaca obliterata. 
5. I några få bergknallar med Saxatilis-Prolixa-ass. nådde klipporna epi 1 i toralen. 
